MIRAMAX FILMS prezintă
PULPĂ, pulpe, s. f. 1. Partea moale, zemoasă, informă a unei substanțe. 2. Revistă sau carte cu subiect șocant tipărită de regulă pe hârtie brută, nefinisată.|
Las-o baltă. E prea riscant. Nu mai fac porcării de-astea.
Mereu zici așa. Același lucru mereu.
"Nu mai fac niciodată, e prea periculos... "
Știu că asta zic mereu. Dar mereu am și dreptate.
- Uiți peste câteva zile. - Nu mai uit de acum încolo.
Acum încep zilele în care îmi aduc aminte.
Știi cum pari când faci așa?
- Par un om al dracu de sensibil. - Pari o rață.
- Mac, mac, mac! - Fii atentă, că nu o să mă mai auzi niciodată rățoindu-mă.
Și cum nu o s-o mai fac niciodată n-o să mă mai auzi niciodată rățoindu-mă.
- După seara asta? - Corect. Am toată seara să mă rățoiesc.
- Mai doriți cafea? - Oh, da!
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Adică, așa cum e acum,
îți asumi același risc ca la jefuirea unei bănci.
Chiar un risc mai mare. Jefuirea băncii e mai ușoară.
Băncile federale n-ar trebui să te oprească în nici un fel în timp ce jefuiești.
Sunt asigurați. De ce le-ar păsa? Nici măcar n-am nevoie de o armă într-o bancă federală.
Am auzit de un tip care a intrat într-o bancă cu un telefon mobil.
Îi dă telefonul unui casier. Tipul de la capătul celălalt spune:
"O avem pe fata omului ăstuia. Dacă nu-i dai toți banii, o omorâm. "
- Și a mers? - Normal că a mers. Despre asta vorbeam.
Deșteptu' intră într-o bancă cu un telefon. Nu pistol, nu pușcă. Un afurisit de telefon.
- Au liniștit locul. N-au ridicat nici măcar un deget. - I-au făcut ceva fetei?
Probabil că nici n-a fost vreo fată. Ideea poveștii nu e fata.
Ideea e că au jefuit o bancă cu un telefon.
- Vrei să jefuiești bănci? - Nu zic că vreau să jefuiesc bănci.
Zic că dacă o făceam, ar fi fost mai ușor decât ce-am făcut până acum.
- Deci, fără baruri? - Despre ce am vorbit până acum? Da, nu mai jefuim baruri.
Nici nu mai e amuzant cum era odată. Sunt prea multe baruri de străini.
Vietnamezi, coreeni, nici măcar nu vorbesc engleza.
Le spui să golească casa de marcat, iar ei nu înțeleg ce spui.
O iau prea personal.
- Dacă o ținem tot așa, unul din asiaticii ăștia o să ne facă să-l omorâm. - Nu o să omor pe nimeni.
Nici eu nu vreau asta. Dar, probabil, or să ne pună într-o situație în care e ori ei ori noi.
Și dacă nu sunt asiaticii,
sunt evreii ăștia bătrâni, care au magazinul de 15 generații.
Îl ai pe Bunicul Irving după tejghea cu un Magnum în mână.
Încearcă să intri în locurile astea doar cu un telefon.
Vezi cât de profundă e problema? Las-o baltă.
- Renunțăm. - Și atunci, ne luăm slujbă?
- Nu în viața asta. - Și atunci?
Garçon, cafea!
Localul ăsta.
Garçon înseamnă băiat.
Localul ăsta? O cafenea?
Ce e rău în asta?
Nimeni nu jefuiește restaurante. De ce nu?
Baruri, magazine de băuturi,
stații de benzină; poți să ai mari probleme jefuind una din astea.
Restaurantele, pe de altă parte, le prinzi cu pantalonii în vine.
Nu se așteaptă să fie jefuite.
- Și nici nu trebuie să faci pe eroul într-un loc ca ăsta. - Corect.
La fel ca băncile, localurile astea sunt asigurate.
Managerului i se rupe.
Doar încearcă să te dea afară de cum începi să mănânci.
Chelnerițele. Las-o baltă. În nici un caz nu încasează ele un glonț pentru casa de bani.
Debarasatorii. Sunt plătiți cu 1, 50 dolari pe oră...
crezi că le pasă că furi de la patron?
Clienții stând și mestecându-și mâncarea, nu știu ce se întâmplă.
Acum mănâncă o omletă, și peste un minut cineva le bagă un pistol în față.
Vezi tu, mi-a venit ideea când am jefuit ultimul magazin de băuturi, ți-aduci aminte?
- Clienții continuau să vină înăuntru. - Da.
Tu ai avut ideea să le luăm portofelele. Aia a fost o idee bună.
- Mulțumesc. - Am scos mai mult din portofele, decât din casa de bani.
- Da, așa e. - Multă lume vine la restaurant.
- O mulțime de portofele. - Inteligent, ei?
Inteligent.
Sunt gata. S-o facem. Chiar acum, chiar aici.
- Haide. - Bine. La fel ca ultima dată, ți-aduci aminte?
Tu controlezi mulțimea. Eu mă ocup de angajați.
- Te iubesc, dovlecel! - Te iubesc, iepuraș!
Toată lumea să stea calmă! Ăsta e un jaf!
Dacă mișcă vreunu',
o să vă execut unu' câte unu'.
- Jungle boogie - Lasă-te pe boogie
- Jungle boogie - Alunecă
- Jungle boogie - Lasă-te pe boogie
- Jungle boogie - Alunecă
- Jungle boogie - Ridică-te cu boogie
- Jungle boogie - Ridică-te cu coborârea
- Jungle boogie - Lasă-te pe boogie
- Jungle boogie - Scutură-te
- Okay, mai spunem de barurile de hașiș. - Okay, ce vrei să știi?
- Hașișul e legal acolo, corect? - E legal, dar nu e 100% legal.
Nu poți să intri într-un restaurant, să scoți o țigară și să începi să fumezi.
Trebuie să fumezi acasă sau în anumite locuri desemnate.
- Astea sunt barurile de hașiș? - Da.
E legal să cumperi. E legal să-l deții.
Și dacă ești proprietarul unui bar de hașiș, e legal să-l vinzi.
E ilegal să-l ții cu tine, dar asta nu contează pentru că - și fii atent la asta...
dacă te oprește un polițai în Amsterdam e ilegal să te percheziționeze.
- Adică, e un drept al polițailor din Amsterdam pe care nu-l au. - Oh, omule! Mă duc și eu.
Asta e. Să mor de nu mă duc.
Știu, iubitule. Ție ți-ar plăcea cel mai mult.
- Dar știi care e cel mai amuzant lucru despre Europa? - Care?
E vorba de micile diferențe. Au aceleași căcaturi pe care le avem și noi,
dar, vezi tu, acolo e un pic diferit. - Exemplu.
Poți să intri într-un cinema din Amsterdam și să-ți cumperi o bere.
Și nu mă refer la un pahar de bere. Ci o sticlă de bere.
Și în Paris, poți să cumperi o bere la McDonald's. Știi cum zic ei la...
Quarter-Pounder cu brânză în Paris?
Nu le zic Quarter-Pounder cu brânză?
Au sistemul metric. N-ar ști ce dracu e Quarter-Pounder.
- Și cum le zice? - Le zice Royale cu brânză.
- Royale cu brânză. - Exact.
Cum le zic la Big Mac?
Big Mac e Big Mac, dar îi zic Le Big Mac.
Le Big Mac.
- Cum îi zic la un Whopper? - Nu știu. N-am fost la Burger King.
- Știi ce pun în cartofii prăjiți în Olanda în loc de ketchup? - Ce?
- Maioneză. - La naiba!
- Am văzut, omule! Înecau cartofii în căcatul ăla. - Yuck.
Ar fi trebuit să avem puști pentru treaba asta.
- Câți sunt acolo? - 3 sau 4.
- Inclusiv tipul nostru? - Nu sunt sigur.
- Asta înseamnă că ar putea fi vreo 5 tipi acolo. - E posibil.
Ar fi trebuit să avem puști.
- Cum o cheamă? - Mia.
- Mia. Cum s-a întâlnit Marsellus cu ea? - Nu știu.
Cum se întâlnesc oamenii. A fost actriță.
Oh, nu, zău? A jucat în ceva care am văzut și eu?
- Cred că rolul ei cel mai mare a fost într-un episod pilot. - Pilot? Ce e un episod pilot?
- Păi, știi show-urile de televiziune... - Nu mă uit la televizor.
Da, dar ai auzit de invenția asta numită televiziune,
la televizor sunt show-uri, corect? - Da.
Ca să aleagă un show fac un singur episod. Episodul ăsta se numește pilot.
Apoi arată show-ul ăsta celor care trebuie să aleagă...
și pe baza acestui pilot se decide dacă vor face mai multe episoade.
Unele sunt alese, devenind programe de televiziune. Unele nu sunt alese, devenind nimic.
Ea a jucat într-unul care a devenit nimic.
Îl mai știi pe Antwan Rockamora?
Juma'-negru, juma'-samoan. Îi ziceam "Tony Rocky Horror".
- Da, poate. Gras, nu? - Nu aș zice că era gras.
Avea o problemă cu greutatea. Dar ce vroiai să facă? E din Samoa.
- Cred că înțeleg ce vrei să spui. Ce-i cu el? - Marsellus l-a nenorocit.
Umbla un zvon că a fost în legătură cu soția lui Marsellus Wallace.
- Și ce a făcut? A futut-o? - Nu, nu, nu, nu, nu. Nimic așa de grav.
- Păi, și atunci ce a făcut? - I-a făcut un masaj la picioare.
Masaj la picioare?
- Atât? - Î-hî.
Și ce a făcut Marsellus?
A trimis niște băieți la el acasă.
L-au aruncat peste balcon. A căzut 4 etaje.
Avea o grădină jos, închisă cu geamuri, ca o seră.
A căzut prin ea.
De atunci, a rămas cu un defect de vorbire.
- Ăsta e un mare păcat. - Hmm.
- Totuși, te joci cu focul, te mai și arzi. - Ce vrei să spui?
Nu-i faci proaspetei soții a lui Marsellus Wallace un masaj la picioare.
Nu crezi că a exagerat?
Antwan nu s-a așteptat la reacția lui Marsellus, dar trebuia să se aștepte la o reacție.
A fost un masaj la picioare. Un masaj la picioare nu înseamnă nimic. Îi fac mamei un masaj la picioare.
A pus mâna pe soția lui Marsellus într-un mod familiar.
E la fel de rău dacă î i dădea limbi în păsărică? Nu, dar e același lucru.
Stai puțin! Să îi dai limbi târfei...
și să-i faci un masaj la picioare nu e același lucru.
Nu e. Nu e același lucru.
Poate metoda ta de masaj diferă de a mea.
Dar să-i atingi picioarele neveste-sii și să-ți bagi limba în gaura găurii...
nu e același lucru, nu e aceeași ligă, nu e același sport.
- Masajele la picioare nu înseamnă nimic! - Ai făcut vreodată masaj la picioare?
Nu-mi spune mie de masaje la picioare.
- Sunt maestrul masajelor. - Ai făcut multe masaje?
La naiba, da! Am tehnica mea și tot ce trebuie.
I-ai face unui tip un masaj la picioare?
Du-te dracului!
- Ai făcut destule? - Du-te dracului!
- Mă simt cam obosit. Mi-ar prinde bine un masaj la picioare. - Yo, yo, yo, omule.
Termină! Încep să mă cam enervez.
- Asta e ușa. - Da, asta e.
Cât e ceasul?
7:22 a. m.
Încă nu e timpul. Hai să mai stăm.
Doar pentru că nu i-aș face unui tip un masaj la picioare, nu-i da voie lui
Marsellus să-l arunce pe Antwan de pe o clădire tocmai într-o seră de sticlă,
să-l nenorocească pe negru cu vorbirea; nu e drept.
Cretinu' care îmi face mie asta, mai bine mă paralizează, că îl omor pe cretinu' ăla.
Eu nu zic că e drept, dar tu zici că un masaj nu înseamnă nimic. Eu zic că înseamnă ceva.
Am masat milioane de picioare de la milioane de femei și toate au însemnat ceva.
Ne purtăm ca și cum n-ar însemna ceva, dar de fapt înseamnă. Asta e ce le face să fie un gest așa special.
E o chestie senzuală...
nu vorbește nimeni, dar tu o știi și o știe și ea.
Al dracu' Marsellus, o știa și el. Și Antwan trebuia să o știe și mai bine.
E soția lui, omule. Nu are simțul umorului când e vorba de rahaturi de-astea.
Înțelegi ce-ți spun?
E un punct de vedere interesant.
Haide! Să ne intrăm în rol.
- Cum o cheamă? - Mia.
- De ce ești așa interesat de nevasta șefului?
El pleacă din oraș, în Florida. Și m-a rugat pe mine să am grijă de ea cât timp e plecat.
- Să ai "grijă" de ea? - Nu, omule. Doar să o scot în oraș.
O fac să se simtă bine. Să nu se simtă singură.
Ai întâlnire cu Mia Wallace?
Nu e o întâlnire.
E ca și cum ai merge cu soția prietenului tău la un film sau altceva.
E doar companie plăcută, atât.
- Nu e o întâlnire. Sigur nu e o întâlnire.
Bună, copii! Ce mai fac băieții?
Hei, calmați-vă!
Știți cine suntem?
Suntem asociații partenerului vostru de afaceri, Marsellus Wallace.
Vă amintiți de partenerul vostru de afaceri, nu-i așa?
Acum, lăsați-mă să ghicesc.
- Tu ești Brett, nu-i așa? - Da.
Mă gândeam eu. Îl știi pe partenerul tău de afaceri Marsellus Wallace,
nu-i așa, Brett?
Da, mi-aduc aminte.
Bine. Se pare că eu și cu Vincent v-am prins tocmai la micul dejun.
Ne pare rău pentru asta. Ce mâncați?
Hamburgeri.
Hamburgeri! Elementul cheie al oricărui mic dejun.
Ce fel de hamburgeri?
- Ch-cheeseburgers. - Nu, nu, nu.
De unde i-ai luat? McDonald's, Wendy's, Jack-in-the-Box?
- De unde? - Big Kahuna Burger.
Big Kahuna Burger! Ăsta e burgerul ăla hawaiian.
Am auzit că fac niște burgeri gustoși. N-am mâncat niciodată unul. Cum sunt?
Sunt buni.
Te superi dacă încerc și eu unul?
- Ăsta de aici e al tău, nu? - Da.
Mmmm.
Ăsta e un burger gustos! Vincent!
Ai mâncat vreodată un Big Kahuna Burger?
Vrei o mușcătură? Sunt foarte gustoși.
- Nu mi-e foame. - Dacă îți plac burgerii, încearcă-i și pe ăștia.
Eu nu prea pot să mănânc, pentru că prietena mea e vegetariană,
ceea ce mă face și pe mine vegetarian.
Dar îmi place mult un burger gustos. Mmmm.
Știi cum îi zic unui Quarter-Pounder cu brânză în Franța?
- Nu. - Spune-i, Vincent.
- Royale with Cheese. - Royale with Cheese.
Știi de ce le zice așa?
Din cauza sistemului metric?
Fiți atenți la creieru' lu' Brett!
Ești un cretin deștept. Așa e. Sistemul metric.
- Ce e în asta? - Sprite.
Sprite. Bun.
Te superi dacă iau și eu puțin din băutura ta ca să "spăl" ce-am mâncat?
Servește-te.
A mers la fix.
Tu. Știi de ce suntem aici?
- Ce-ar fi dacă i-ai spune omului meu Vince unde ați ascuns căcatul? - Este...
Nu-mi amintesc să te fi întrebat ceva!
Ce spuneai?
Este în dulap.
Nu, cel de lângă genunchii tăi.
Suntem mulțumiți?
Vincent?
- Suntem mulțumiți? - Da, suntem mulțumiți.
Uite, îmi pare rău... Nu ți-am reținut numele.
L-am reținut pe al tău. Vincent. Corect? Dar pe al tău nu-l știu.
- Numele meu e Pitt, și vorbești degeaba, că tot nu ieși din căcatul ăsta. - Nu, nu, nu.
Vreau doar să știi cât...
Vroiam doar să știi cât de rău ne pare că lucrurile s-au nasolit așa rău...
între noi și dl. Wallace.
Am intrat în chestia asta cu cele mai bune intenții. Pe bune. Niciodată...
Oh, scuză-mă, ți-am întrerupt concentrarea?
- N-am vrut să fac asta. Te rog...
Continuă! Spuneai ceva de "cele mai bune intenții".
Ce s-a întâmplat? Ai terminat!
Atunci, permite-mi să-ți dau replica.
Cum arată Marsellus Wallace?
Ce?
- Din ce țară ești? - Ce?
- "Ce" nu e o țară de care să fi auzit eu. Se vorbește engleza în "Ce"? - C-Ce?
- Engleza, cretinule! Vorbești engleza? - Da!
- Deci înțelegi ce spun! - Da.
Descrie-mi cum arată Marsellus Wallace!
- Ce? - Mai zi "ce" o dată!
Mai zi "ce" înc-o dată! Te provoc! Te provoc de două ori, cretinule!
- Mai zi "ce" înc-o dată! - E-e-e negru.
- Continuă! - E chel!
- Arată ca o curvă? - Ce?
Arată ca o... curvă?
- Nu! - Atunci de ce vrei să-l fuți ca pe o curvă?
- Dar nu l-am... - Ba da. Ba da, Brett!
Ai încercat să-l fuți.
Dar lui Marsellus Wallace nu-i place să fie futut de nimeni cu excepția d-nei Wallace.
- Citești Biblia, Brett? - Da!
Uite, am memorat pasajul ăsta. Se potrivește într-un fel acestei ocazii.
Ezechiel 25:17.
Calea omului cinstit...
este blocată din toate părțile de nedreptățile, egoismul...
și tirania oamenilor diabolici.
Binecuvântat fie acela care, în numele generozității și bunăvoinței,
îi conduce pe cei slabi prin Valea Întunericului,
pentru că el este adevăratul om care ține la tine...
și cel care îi găsește pe copiii pierduți
Și îl voi lovi cu răzbunare...
și mânie...
pe acela care încearcă să-mi otrăvească și să-mi distrugă Frații!
Și vor ști că Eu sunt Domnul,
când Îmi voi răzbuna pe ei.
Cred că o să găsești...
când se termină tot căcatul ăsta...
Cred că o să găsești că ești un tâmpit zâmbăreț.
Chestia e, Butch,
că acum... ai abilitate.
Dar dureros este că
această abilitate... nu ține mult.
Și zilele tale sunt pe terminate.
Ăsta e un lucru care ți se întâmplă în viața asta de căcat.
Dar e un lucru de care fundul tău trebuie să-și dea seama că e real.
Vezi tu, afacerea asta e plină de cretini nerealiști.
Cretini care cred că fundul lor o să îmbătrânească precum vinul.
Dacă crezi că se transformă în oțet... chiar așa e.
Dacă crezi că devine mai bun odată cu vârsta... nu e așa.
De altfel, Butch,
câte lupte crezi că mai poți să duci?
Hmm?
Două?
Boxerii nu au o zi a veteranilor.
Te apropii, dar nu reușești niciodată.
Și dacă ai fi reușit, ai fi făcut-o cu mult înainte.
Ești negrul meu?
Așa se pare.
În noaptea meciului, s-ar putea să simți o înțepătură.
Aia e mândria care se joacă cu tine.
La dracu cu mândria!
Mândria aduce doar durere.
Nu ajută niciodată.
Te lupți cu rahatul ăsta.
Pentru că peste un an, când te distrezi în Caraibe,
o să-ți spui "Marsellus Wallace a avut dreptate".
N-am nici o problemă cu asta, d-le Wallace.
În repriza a 5-a ești jos.
Spune-o!
În repriza a 5-a sunt jos.
Yo, Vincent Vega. Omul nostru din Amsterdam.
Jules Winfield, omul nostru din Inglewood. Mișcă-ți fundul încoace!
- Ce dracu, cioroiule, ce e cu hainele astea? - Nici nu vrei să știi.
Unde e marele mahăr?
Mahăru' este acolo, cu niște afaceri.
Lălăiți și voi vreo două secunde. Când pleacă albul ăla, poți să mergi la el.
Ce mai faci?
- Fac binișor. Tu ce mai faci? - Bine.
Am auzit că o scoți pe Mia în oraș mâine.
La cererea lui Marsellus.
- Ai întâlnit-o pe Mia? - Nu încă.
Ce e așa de amuzant?
- Nimic. - Tre' să mă piș.
Uite, nu sunt idiot, OK? E soția șefului.
O să stau dincolo de ea, o să mestec mâncarea cu gura închisă,
o să râd la glumele ei și atât.
Hei, mă cheamă Paul, și e treaba voastră ce faceți.
Atunci de ce dracu m-ai întrebat?
Tâmpitu'!
- Dă-mi un pachet de Red Apples. - Cu filtru?
Nu.
- Te uiți la ceva, prietene? - Nu ești prietenul meu, pămpălăule!
- Ce ai zis? - Cred că m-ai auzit bine, punchy.
Vincent Vega e pe aici?
Omule, mișcă-ți fundu-ncoace!
- Ce mai faci? - Îmi pare foarte rău.
Nu-ți fă griji.
Un pachet de Red Apples. 1, 40 dolari.
Și niște chibrituri.
Mersi.
E ca și cum fiecare parte a corpului ar fi capul unui penis.
- Uaa. - Ți-o împrumut, e-o carte grozavă de piercing.
Pistolul ăla de făcut găuri în ureche, nu se folosește și pentru găurit sfârcuri, nu-i așa?
Lasă pistolul! Pistolul e contra ideii de piercing.
Toate găurile mele, 18 pe tot corpul, mi le-am făcut cu acul.
5 găuri în fiecare ureche, una în sfârcul din sânul stâng,
două în nara dreaptă, una în sprânceana stângă,
una în buric, una în buză, una în clitoris,
și mi-am pus o pioneză în limbă. - Scuză-mă...
Sunt curios,
dar... de ce ți-ai pus o pioneză în limbă?
E o chestie sexuală. Ajută la felație.
Vincenzo! Intră în biroul meu!
Asta e Panda din Mexic. Foarte bună.
Asta e Bava. E diferită, dar la fel de bună.
Și asta e Choco din Munții Harz din Germania.
Primele două sunt la fel. 300 un gram. Astea sunt prețuri prietenești.
Dar asta e un pic mai scumpă.
Asta e 500 un gram.
Dar, când o să tragi, o să vezi diferența.
Nu e nimic în neregulă cu astea două. E un căcat tare rău de tot.
Dar asta e o nebunie.
Adu-ți aminte, tocmai m-am întors din Amsterdam.
Sunt eu un cioroi? Suntem în Inglewood? Nu.
Ești în casa mea. Albii știu care e diferența...
dintre un rahat bun și unu' rău, asta e casa de unde vin.
Acum, voi câștiga Competiția Pepsi cu rahatul acesta de Amsterdam
zilnic, toată săptămâna. - Asta e o declarație oficială.
Aici nu e Amsterdam, Vince. Asta e piața neagră.
Cocaina e moartă precum un... mort.
Heroina e acum pe felie.
- Bine, dă-mi 300 de grame din "nebunia". - Okay.
Dacă e atât de bună pe cât zici, o să mă întorc să mai iau încă 1000.
Sper să mai am ceva pentru tine,
dar o să-ți dau din propria mea provizie.
Asta pentru că sunt băiat bun.
- Nu mai am baloane. Merge o punguță? - Da, merge.
Bine. Să aduc una pentru tine.
Dragă, aduci tu niște punguțe?
Okay.
Hei... ce părere ai de Trudi? Nu are prieten.
- Vrei să ieși cu ea și să vă drogați? - Care e Trudi?
Aia cu căcatul ăla pe față? -Nu, aia e Jody.
E nevasta mea.
- Scuze, omule. - Mulțumesc.
- Nu, nu pot. Tre' să mă duc undeva. - Bine, nici o problemă.
O lăsăm pe altă dată.
- Oh. - Mulțumesc Jody.
Mai ai mașina aia Malibu?
Oh, omule, știi ce a făcut un tâmpit zilele trecute?
- Ce? - A furat-o.
- Oh, omule, nasol. - Mie îmi spui!
Am ținut-o în garaj 3 ani.
Am scos-o de 5 zile și un cretin a făcut-o varză.
Ar trebui omorâți. Fără judecată, fără jurați, direct la execuție.
Aș fi vrut să-l prind. Aș fi dat orice să-l prind pe nenorocitul ăla.
- Merita să se nimerească să-l prind. - Ce nenorocit!
Ce e mai laș decât să-ți bați joc de mașina cuiva?
- Nu te joci cu mașina altcuiva. - Nu faci asta.
- E împotriva regulamentului. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
- Te superi dacă trag aici? - Hei, casa mea e casa ta.
Mulțumesc frumos.
Bună, Vincent. Mă îmbrac. Ușa e deschisă.
Intră și ia-ți ceva de băut. Mia!
Bună!
Billy Raye era băiat de popă și când tăticul îl vizita el tocmai venea...
Vincent!
Sunt pe Intercom.
Unde e... Unde e Intercomul?
E pe perete lângă tipii ăia africani.
În dreapta ta.
Cald...
Mai cald...
Disco!
Bună!
Apasă butonul dacă vrei să vorbești.
Bună?
Pune-ți ceva de băut și o să vin și eu imediat.
Barul e lângă șemineu.
Okay.
Când a începe să-mi vorbească dulce,
vine și-mi spune că totul e bine,
mă sărută, spune că totul e bine,
pot să evadez din nou deseară
Singurul care m-a avut vreodată
a fost fiul unui preot.
Singurul băiat care m-a-nvățat
a fost băiatul unui preot Da, a fost...
A fost...
- Domul știe c-a fost. - Da, a fost...
Îmi amintesc privirea
din ochii săi
furându-mi săruturi pe furiș
întârziind pentru a câștiga timp
spunându-mi că este tot al meu
- Învățând unul de la altul,
uitându-ne cât am crescut.
Și singurul care m-a avut vreodată
a fost băiatul unui preot
Singurul băiat care m-a-nvățat
a fost băiatul unui preot Da, a fost...
- A fost, fost - A fost...
- Oh, da, a fost...
Să mergem!
Ce dracu e locul ăsta?
Aici e Jackrabbit Slim's.
Unui fan Elvis ar trebui să-i placă.
- Haide, Mia! Să luăm o friptură. - Poți să iei o friptură și aici...
Nu fi un cap...
După tine, pisicuțo!
Bună seara, doamnelor și domnilor! Cu ce pot să vă servesc?
- Avem o rezervare pe numele Wallace. - Wallace?
Am rezervat o mașină.
A, o mașină! Mergeți și urcați în Chrysler-ul ăla.
E vacanță, baby, o să-ți spun ceva:
sigur arăți bine în pantofi de bal.
Unu, doi, înfige pantoful trei, patru, intră pe ring
cinci, șase, hai să-ți iei tăria la colțul străzii Lincoln cu 46.
Bine,
Am așteptat la școală toată ziua
să aud clopoțelul ca să plec acasă.
Îmi pun cărțile pe masă și răspund la telefon.
- Haide, baby - Cafea, te rog! Fără cofeină.
să iau o apă tonică
Bag o fisă în automat și-ncep să dansez.
E vacanță, baby, o să-ți spun ceva:
sigur arăți bine în pantofi de bal
Și iarăși: unu, doi înfige pantoful
Trei, patru intră pe ring
cinci, șase, hai să-ți iei tăria la colțul străzii Lincoln cu 46th.
Voi dansa toată noaptea, așteaptă și-o să vezi!
Ricky, Ricky, Ricky!
Să-l auzim pe Ricky Nelson!
- Bună treabă, Rick. Mulțumesc foarte mult. - Vincent!
Ricky se va întoarce în a doua jumătate a show-ului nostru,
așa că savurați mâncarea noastră aici la Jackrabbit Slim's.
Mulțumesc.
Urmează...
- Phil-lip Mor-ris. - Ce crezi, cum e?
Mi se pare ca un muzeu de ceară cu puls.
Bună, sunt Buddy. Cu ce vă servesc?
Să vedem, friptură, friptură... Da, vreau o friptură Douglas Sirk.
Cum vreți să fie preparată?
- Arsă și crocantă sau în sânge? - În sânge, și...
Oh, da, uită-te la asta... Vanilla Coke.
Tu ce vrei, Peggy Sue?
Vreau un...
burger Durward Kirby, în sânge.
Și... un shake de 5 dolari.
Cum vrei să fie shake-ul, Martin and Lewis sau Amos 'n Andy?
- Martin and Lewis. - Ai comandat un shake de 5 dolari?
Î-hî.
Adică un shake? Adică lapte și înghețată?
- Așa știam. - Ăsta e 5 dolari? Nu pun bourbon în el sau altceva?
- Nu. - Verificam doar.
Vă duc imediat băuturile.
În orașul trist
Îmi înec necazul
Poți să... îmi faci și mie o țigară d-aia, cowboy?
Poți s-o iei pe asta, cowgirl.
Mersi.
Străzile sunt pline de regrete
la care nu mă mai gândesc.
Lasă-mă în orașul trist
- Pot să-nvăț să uit - Așa...
Marsellus zice că tocmai te-ai întors din Amsterdam.
- Așa e. - Cât ai stat acolo?
Vreo 3 ani de zile.
Mă duc acolo odată pe an să mă liniștesc vreo lună de zile.
Nu zău? Nu știam asta.
De ce ai ști?
Am auzit că ai făcut un pilot.
- Alea au fost cele 15 minute ale mele. - Ce era?
Era un show despre o trupă de femei agenți secreți, numită Fox Force Five.
- Cum? - Fox Force Five.
Fox, pentru că eram niște gagici bune.
Force, pentru că eram o forță.
Și Five, pentru că eram una-două-trei-patru-cinci gagici.
Era una blondă, Sommerset O'Neal. Ea era șefa noastră.
Gagica japoneză era maestră în Kung-Fu.
Negresa era expertă în demolări.
Specialitatea franțuzoaicei era sexul.
- Care era specialitatea ta? - Cuțitele.
Personajul meu, Raven McCoy
crescuse într-o familie de circari.
Potrivit show-ului, ea era cea mai mortală femeie de pe glob cu cuțitele.
Și știa o mulțime de bancuri.
Bunicul ei, un fost actor de vodevil, a învățat-o.
Și dacă show-ul ar fi fost ales, în fiecare episod...
eu aș fi spus un alt banc.
Mai știi vreun banc?
N-am avut ocazia să spun decât unul, pentru că am făcut un singur show.
- Spune-mi! - E un banc sec.
Hai, nu fi... Spune-mi!
Nu, nu ți-ar plăcea și m-aș simți jenată.
Ai spus gluma la 50 de milioane de oameni, și nu poți să mi-o spui mie?
- Promit că n-o să râd. - De asta mi-e teamă, Vince.
Nu asta am vrut să spun. Știi...
Acum chiar că n-am să ți-o spun, că ai făcut atâta caz pe chestia asta.
Ce figură!
Martin și Lewis.
Vanilla Coke.
Mmm. Yummy.
Crezi că pot să sorb și eu un pic?
Te rog!
Trebuie să știu ce gust are un shake de 5 dolari.
- Poți să folosești paiul meu. Am analizele la zi. - Da, dar poate eu nu le am.
Te rog! Mă descurc!
Bine.
La naiba, ăsta e un shake al dracu de bun!
- Ți-am zis. - Nu știu dacă merită 5 dolari, dar e un shake al naibii de bun.
- Nu urăști asta? - Ce să urăsc?
Tăcerile jenante.
De ce simți nevoia să lălăim aiurea pentru a ne simți confortabil?
Nu știu. E o întrebare bună.
Atunci știi când ai găsit pe cineva special.
Când poți să taci dracului din gură pentr-o clipă și să te bucuri de liniște.
Cred că nu am ajuns încă acolo, dar nu te simți prost. De-abia ne-am întâlnit.
Uite ce zic...
Mă duc până la toaletă să-mi pudrez nasul.
Tu stai aici... și te gândești la ce să mai spui.
Așa o să fac.
Okay.
Mmmm.
Nu ți-ar place ca la întoarcerea de la baie să găsești mâncarea pe masă?
Suntem norocoși să avem de toate.
Nu cred că Buddy Holly este mai mult decât un chelner.
Poate trebuia să ne așezăm în sectorul lui Marilyn Monroe.
- Care? Sunt două Monroe. - Nu, nu sunt.
Asta-i Marilyn Monroe.
Asta-i Mamie Van Doren.
N-o văd pe Jayne Mansfield, cred că-i liberă în seara asta.
- Inteligent. - Da. Am și eu momente.
- Deci, te-ai gândit ce să spui? - M-am gândit.
Oricum...
pari o persoană cu adevărat drăguță și eu...
- Nu vreau să te jignesc. - Oooh.
Asta nu sună ca o conversație fără cap, plicticoasă, de introducere binevoitoare.
Asta sună ca și cum ai ceva de zis.
Păi, da, am.
- Dar promite-mi că nu te simți jignită. - Nu, nu.
Nu poți promite așa ceva. Nu am idee ce vrei să mă-ntrebi.
Poți să mă întrebi orice, iar reacția normală poate fi să mă simt jignită.
Atunci, fără să vreau, îmi voi încălca promisiunea.
- Hai să uităm ce-am zis! - Imposibil.
Să-ncerci să uiți ceva atât de interesant poate fi un exercițiu de inutilitate.
- Chiar așa? - Și de altfel,
nu e mai excitant când nu ai voie? - Bine, bine!
Să începem!
Ce crezi despre ce i s-a-ntâmplat lui Antwan?
- Care Antwan? - Zis "Tony Rocky Horror". Îl cunoști.
- A căzut pe fereastră. - Mmm.
Ei, e un fel de-a spune. Alt fel de-a spune e că putea fi aruncat.
Un alt fel de-a spune e că a fost aruncat de Marsellus.
Încă un fel de-a spune e că a fost aruncat de Marsellus din cauza ta.
- Ai dovezi? - Nu.
Nu, n-am dovezi. E doar ce-am auzit. E doar ce-am auzit.
- Cine ți-a zis? - Ei.
"Ei" vorbesc mult, nu crezi?
Sigur că da. Sigur că da.
- Nu fi timid, Vincent! Ce mai spuneau "ei"? - Nu... nu sunt timid.
- Mm... - Au pronunțat cuvântul cu "F"?
Nu, nu. Au spus doar că Antwan ți-a făcut masaj la picioare.
- Și? - Și... și nimic.
Asta-i tot.
Ai auzit că Marsellus...
l-a aruncat pe Tony Rocky Horror pe fereastră pentru un masaj la picioare?
- Î-hî. - Și ai crezut?
Păi, când am auzit, mi s-a părut de înțeles.
Marsellus aruncându-l pe Tony pe fereastră...
pentru masajul picioarelor mele ți se pare de înțeles?
Nu, pare exagerat, dar nu-nseamnă că nu s-a-ntâmplat așa.
Înțeleg că Marsellus este foarte grijuliu cu tine.
Un soț grijuliu cu soția sa e ceva.
Un soț care aproape omoară alt bărbat pentru că a mângâiat picioarele soției este altceva.
Dar așa a fost?
Singurul lucru pe care Antwan l-a atins a fost mâna mea când m-a felicitat... la nuntă.
Serios?
Adevărul e că nimeni nu știe de ce Marsellus l-a aruncat pe Tony pe fereastră...
în afară de Marsellus și Tony.
Când vă strângeți voi derbedeii, sunteți mai răi decât o șezătoare.
Doamnelor și domnilor, urmează momentul pe care l-ați așteptat cu toții.
Faimosul concurs de twist de la Jackrabbit Slim's.
Un cuplu norocos...
va câștiga acest trofeu atrăgător, pe care îl ține Marilyn.
Cine vor fi primii concurenți?
- Aici! - Bine!
- Vreau să dansez. - Nu, nu.
Nu, nu. Cred că Marsellus, soțul meu, șeful tău
ți-a zis să faci tot ce vreau eu.
Acum vreau să dansez, vreau să câștig, vreau trofeul ăla!
- Așa că, să dansezi bine! - Bine. Tu ai vrut-o!
Să-i auzim pe primii noștri concurenți!
Să-i cunoaștem pe primii concurenți din seara asta. Tânără domnișoară, cum vă numiți?
Doamna Mia Wallace.
Și pe prietenul tău?
Vincent Vega.
Bine, să vedem de ce sunteți în stare. Dă-ți drumul!
- Bagă! - Haide!
Au avut o nuntă tinerească și prietenii îi felicitau
Poți vedea că Pierre o iubea mult pe mademoiselle
Acum, tânărul domn și doamna au bătut clopotul bisericii
C'est la vie spun prietenii O să vedeți ce n-ați văzut
Le-au dat un apartament cu două camere
Un frigider plin cu mâncare și băutură
Dar când Pierre văzu și banii își zise că e bine
C'est la vie spun prietenii O să vedeți ce n-ați văzut
Și-au luat o combină audio și-au pus-o să cânte
Șapte sute de melodii rock, rhythm și jazz
Dar când soarele apuse ritmul muzicii scăzu
C'est la vie spun prietenii O să vedeți ce n-ați văzut
Au avut o nuntă tinerească și prietenii îi felicitau
Poți vedea că Pierre o iubea mult pe mademoiselle
Asta e o tăcere jenantă?
Nu știu cum să-i spun.
Băutură! Muzică!
Mă duc să mă piș.
E cam multă informație pentru mine, dar dă-i drumu'.
Fată,
Bomp, bomp, bom
o să fii femeie...
Te iubesc atât de mult de nu pot să-ți spun
cum mor după tine și tot ce pot spune
este inutil.
N-o să te mai saturi să mă tăvălești și nici n-o să știu, când o să revin,
ce o să mai găsesc.
Nu cumva, fetițo, să te răzgândești!
Nu știi, fată!
O să fii femeie...
O băutură și atât.
Nu fi nepoliticos! Bea-ți băutura, dar fă-o repede!
Spune "Noapte bună"... și du-te acasă.
O să fii femeie...
În curând...
o să fii femeie
Am fost un ne-nțeles toată viața mea,
dar ce mi-au spus, fetițo, mă taie ca un cuțit.
Băieții nu sunt buni
și-acum am aflat ce caut de mult.
Dar dacă-ți dau vreo șansă o s-o termine de tot.
Baby, am făcut tot ce-am putut...
Vezi tu, ăsta e un test de moralitate pentru tine.
Dacă poți să rămâi loial.
Pentru că... să fii loial e foarte important.
N-o să te mai saturi să mă tăvălești și nici n-o să știu, când o să revin,
ce-o să mai găsesc
Nu cumva, fetițo, să te răzgândești!
Nu știi, fată!
O să fii femeie...
Te rog,
ia-mi mâna...
Fată,
o să fii femeie...
Te rog
hai, ia-mi mâna.
Fată...
Deci, te duci acolo și o să spui "Noapte bună!".
"A fost o seară plăcută. "
Ieși pe ușă, te urci în mașină, te duci acasă, o iei în mână, și asta e tot ce trebuie să faci.
Acum tu hotărăști,
o să fii femeie...
- Te rog,
vino să-mi iei mâna
- Fată...
o să fii femeie...
În curând...
o să fii femeie.
Bine, Mia!
Ascultă, tre' să plec, OK?
Oh, Iisuse.
Oh, Iisuse Christoase!
Lua-m-ar dracu. Lua-m-ar dracu!
Hai, fată! Plecăm de aici. Trebuie să plecăm.
Nu-mi muri, Mia!
La dracu!
Răspunde!
Du-te dracu, Lance! Răspunde!
- Lance! Al dracului de telefon... sună!
Aud și eu.
Am crezut că le-ai zis tâmpiților să nu mai sune așa de târziu!
Da, le-am zis.
Și exact asta o să-i spun și tâmpitului ăsta.
Alo!
Lance! Sunt Vincent.
Sunt într-un mare căcat, omule. Vin la tine.
U-ua! Ua! Stai calm, omule. Care e problema?
- Am o gagică care a luat o supradoză! - N-o aduce aici!
Nu glumesc! Nu-mi aduce o gagică drogată în casa mea!
- N-ai de ales. - A luat o supradoză?
Moare, omule!
Okay, du-o la un spital și sună un avocat.
- Negativ! - Nu e problema mea omule!
Tu ai drogat-o, rezolvă-ți problema!
Vorbești cu mine la celular?
Nu te cunosc. Cine e? Nu veni aici!
Închid telefonul!
Ce dracu a fost asta?
Ți-ai pierdut mințile?
- Vorbeai de droguri la celular! - Lance, ajută-mă!
- Ai intrat cu mașina în casa mea! - Ia-o de picioare.
Ești surd? Nu intri cu târfa asta drogată în casa mea!
"Târfa asta drogată" e soția lui Marsellus Wallace.
- Știi cine e Marsellus Wallace? - Da.
Dacă asta moare, sunt terminat!
O să fiu obligat să-i spun că nu m-ai ajutat și ai lăsat-o să moară pe peluză.
Haide! Ajută-mă, ajută-mă! Apuc-o!
Rahat!
Lance!
Căcat.
E 1:30 dimineața.
Ce dracu se întâmplă aici?
Cine e asta?
Du-te la frigider și ia trusa cu injecția de adrenalină.
- Ce are? - A luat o supradoză!
- Scoate-o de aici! - Adu injecția!
- Du-te dracului! Du-te dracului și tu! - Ce curvă penală!
Continuă să vorbești cu ea, bine?
Ea aduce injecția. Eu mă duc să iau cartea mea neagră medicală.
La ce dracu îți trebuie o carte medicală?
N-am mai făcut până acum o injecție cu adrenalină!
Nu mă joc de-a drogurile! Prietenii mei știu cum să-și ia dozele!
- Adu injecția! - O aduc, dacă mă lași!
- Nu te opresc eu! - Nu mai vorbi cu mine. Vorbește cu ea!
- Adu injecția! - Bine!
- Grăbește-te. O pierdem! - Caut cât de repede pot!
Ce caută?
- Nu știu. O carte. - Ce cauți?
- O carte neagră medicală. - Ce cauți?
Cartea mea neagră medicală! E ca un ghid pentru infirmiere.
- N-am văzut niciodată o carte medicală. - Crede-mă! Am una.
- Dacă e așa de importantă de ce nu o ții unde ții și injecția? - Nu știu!
- Lasă-mă în pace! - În timp ce cauți, fata aia moare pe covorul nostru.
Nu o să găsești niciodată ceva în dezordinea asta!
- O să te omor dacă nu taci dracului din gură! - Lance, vino aici!
- Pleacă dracului din fața mea! - Porcule!
- Terminați și fă-i odată injecția. - În timpul ăsta,
tu scoate-i bluza și găsește-i inima!
- Trebuie să fie la fix? - Îi facem o injecție în inimă, așa că trebuie să fie la fix.
Nu știu exact unde e inima. Cred că e aici.
- Acolo e. - Bine, îmi trebuie un marker.
- Ai înțeles? - Ce?
Un marker. O carioca!
Un marker! Christoase!
- Hai, omule! Grăbește-te! - La dracu! Okay, Okay. Okay. Cred că e gata.
- Grăbește-te, omule. - Eu îți spun ce să faci.
- Tu îi faci injecția. - Nu, tu îi faci injecția.
- Nu îi fac eu injecția. N-am mai făcut asta niciodată. - Nici eu n-am mai făcut asta!
Și nu încep acum s-o fac! Tu ai adus-o aici. Tu îi faci injecția.
În ziua când o să aduc vreo târfă ordinară la tine acasă, atunci îi fac eu injecția.
Dă-mi-o!
Bine, spune-mi ce să fac.
OK, îi faci injecția cu adrenalina direct în inimă.
Dar are pieptul prin care trebuie să pătrunzi.
Trebuie să bagi acul ca și cum ai înjunghia-o.
- Tre' să... Tre' să o înjunghii de 3 ori? - Nu, înjunghi-o doar o dată!
Dar trebuie să fie îndeajuns de puternic încât să pătrundă prin piept în inimă.
Când ai făcut asta, apeși pistonul.
- Okay. Și apoi ce se întâmplă? - Sunt și eu curios să aflu.
Asta nu e de glumă! O s-o omor?
- Ar trebui să-și revină așa, dintr-o dată. - Bine, număr până la 3.
- Bine. Ești gata? - Unu.
Doi.
Trei!
Dacă ești bine, spune ceva.
Ceva.
A fost înfricoșător.
- Ohh. - Oh, omule.
Mia! Mia!
Ce crezi tu
despre situația asta?
Dar tu ce crezi?
Păi, eu sunt de părere că Marsellus
nu trebuie să știe nimic de acest incident.
Dacă Marsellus ar ști despre acest incident
aș fi în încurcătură la fel ca și tine.
Mă îndoiesc de asta.
Pot să țin un secret dacă și tu poți.
Batem palma?
Pe cuvântul tău?
Cool.
Acum, scuză-mă, mă duc acasă să fac un atac de cord.
Vincent!
Vrei să auzi gluma mea din Fox Force Five?
Sigur!
Doar că sunt un pic șocat să mai râd.
Nu, n-o să râzi, pentru că nu e de râs.
Dar dacă vrei să o auzi, ți-o spun.
- De-abia aștept. - Okay.
Trei roșii se plimbă pe stradă.
Tata Roșie, Mama Roșie și Copilu' Roșie.
Copilu' Roșie începe să râdă în spate, și Tata Roșie se enervează rău.
Se duce la el, îl calcă în picioare și spune:
"Ketchup"!
Ketchup...
Ne mai vedem.
Butch?
- Butch, oprește televizorul pentru un moment. - Da?
Ai un musafir special.
Îți amintești când ți-am spus că tatăl tău a murit într-o lagăr de prizonieri?
El este căpitanul Koons.
El a fost în lagăr cu tata.
Bună, micuțule!
Am auzit multe despre tine.
Am fost bun prieten cu tatăl tău.
Am fost în iadul ăla din Hanoi...
aproape 5 ani.
Din fericire...
tu nu vei mai trece prin astea,
dar când doi oameni sunt într-o situație ca cea în care am fost eu și tatăl tău...
îți iei anumite responsabilități față de celălalt.
Dacă eu aș fi fost cel care...
n-ar fi scăpat,
Maiorul Coolidge ar fi vorbit acum cu fiul meu Jim.
Dar după cum au evoluat lucrurile, eu vorbesc cu tine.
Butch...
am ceva pentru tine.
Ceasul ăsta...
a fost cumpărat de către străbunicul tău în timpul primul război mondial.
L-a cumpărat dintr-un mic magazin în Knoxville, Tennessee.
Făcut de prima companie care a făcut ceasuri de mână.
Până atunci, lumea purta ceasurile în buzunar.
A fost cumpărat de infanteristul Erin Coolidge...
în ziua când a plecat la Paris.
Ăsta a fost ceasul de război al străbunicului tău,
și l-a purtat în fiecare zi cât a fost în război, și...
când și-a făcut datoria, a venit acasă la străbunica ta,
și-a dat ceasul jos, l-a pus într-o cutie de cafea și acolo a stat...
până când bunicul tău, Dane Coolidge, a fost chemat de țara sa...
să lupte împotriva germanilor.
Acum i s-a spus al 2-lea război mondial.
Străbunicul tău i-a dat bunicului tău acest ceas pentru a-i purta noroc.
Din păcate, Dane nu a avut norocul străbunicului tău.
Dane era la marină, și a fost ucis...
alături de alți marinari în bătălia de pe Insula Wake.
Bunicul tău a înfruntat moartea.
El știa asta.
Nici unul din băieții aia își făceau vreo iluzie că o să scape în viață de pe insula aia,
așa ca, cu 3 zile înainte de ocupația japonezilor,
bunicul tău a rugat un tunar din Forța de Transport Aerian, pe nume Winocki...
un om pe care nu-l întâlnise niciodată...
să trimită copilului sau abia născut,
pe care nu-l văzuse niciodată, ceasul lui de aur.
3 zile mai târziu, bunicul tău era mort, dar Winocki s-a ținut de cuvânt.
După ce s-a terminat războiul, el i-a făcut o vizită bunicei tale,
aducându-i tatălui tău abia născut ceasul de aur al lui taică-său'.
Acest ceas.
Acest ceas era la mâna tatălui tău când a fost împușcat în Hanoi.
A fost capturat, dus într-un lagăr de prizonieri.
Știa că dacă asiaticii aia ar fi văzut ceasul,
i l-ar fi confiscat.
După părerea tatălui tău, acest ceas era dreptul tău prin naștere.
În nici un caz nu accepta ca vreun asiatic să pună mâna lui galbena și unsuroasă pe dreptul prin naștere al fiului sau,
așa că l-a ascuns în singurul loc în care putea să ascundă ceva... în fund.
5 ani lungi a purtat ceasul asta în fund.
Apoi a murit de dizenterie... Mi-a dat mie ceasul.
Am ascuns bucata asta incomodă de metal în fund 2 ani de zile.
Apoi...
după 7 ani, am fost trimis acasă la familia mea și...
acum...
micuțule, îți dau ție ceasul.
E timpul, Butch.
La categoria grea,
- în colțul din dreapta purtând șort albastru,
cântărind 95, 3 kg,
Floyd Ray Wilson!
"CEASUL DE AUR"
- Wilson e mort! - Dan, cred că ăsta a fost cel mai sângeros,
cel mai brutal meci pe care l-a văzut vreodată orașul ăsta.
Coolidge a plecat așa de repede cum n-am văzut niciodată vreun boxer victorios plecând așa repede din ring.
- Crezi că știa că Wilson a murit? - Cred că da.
Am putut vedea frenezia din ochii lui când a realizat ce a făcut.
- Cred că oricine ar fi plecat din ring așa de repede. - Crezi că această tragedie...
va afecta lumea boxului?
O asemenea tragedie nu poate decât să zguduie lumea boxului din temelii.
Omule, știi că n-am făcut-o eu...
- Marsellus. - Nu, nu am fost. N-am făcut-o.
N-am făcut-o eu.
- Ce mai faci? - Grozav.
Nu ți-am mulțumit pentru cină.
- Ce știi? - A șters-o.
- Antrenorul lui? - Zice că nu știe nimic. Îl cred.
- Cred că Butch s-a surprins pe sine însuși la fel ca și noi. - Nu, noi nu vrem să "credem".
Vrem să știm. Puneți câinii pe urmele lui.
Vom afla cu siguranță ce știe și ce nu știe.
Căutarea lui Butch... Cum vrei să fie făcută?
Sunt pregătit să scotocesc tot Pământul pentru a-l găsi pe cretinul ăsta.
Dacă Butch se duce în Indochina, vreau să fie un negru ascuns într-un castron de orez...
pregătit să îi dea una în cap.
O să am eu grijă.
Domnule!
- Hei, domnule! - Ce?
Ați fost în meciul ăla de la radio.
- Tu ești boxerul? - De unde ți-a venit ideea asta?
Haide.
Tu ești.
Știu că tu ești.
Spune-mi că tu ești.
Eu sunt.
L-ai omorât pe celălalt boxer.
E mort?
La radio a zis că e mort.
Îmi pare rău, Floyd.
Cum e?
Cum e ce??
Să omori un om.
Să omori în bătaie un om cu mâinile goale.
Ce ești tu, o ciudată?
Nu.
E un subiect care mă interesează mult.
Ești prima persoana pe care o întâlnesc, care a omorât pe cineva.
Și?
Cum te simți când omori un om?
Îți spun ceva.
Dă-mi o țigară și îți spun tot.
Deci, Esmeralda...
Villa Lobos... Ești mexicancă?
Numele e spaniol, dar eu sunt columbiancă.
Cum te cheamă?
Butch.
- Ce înseamnă? - Sunt american, dragă. Numele noastre nu înseamnă nimic.
Deci, mergând mai departe,
Esmeralda,
ce vrei să știi?
- Vreau să știu cum te simți când omori un om. - Nu știu să-ți spun.
N-am știut că a murit până nu mi-ai spus tu asta.
Acum că știu că e mort, vrei să știi cum mă simt?
Nu mă simt deloc rău după asta.
Ce dracu ți-m zis? Ei?
Pe măsură ce se răspândea zvonul că meciul e aranjat, șansele de câștig s-au mărit foarte mult.
Știu. Știu. De necrezut.
Hei, dă-l dracu, Scotty. Dacă era un boxer mai bun, ar fi fost în viață.
Dacă nu și-ar fi legat mănușile,
lucru pe care n-ar fi trebuit să-l facă de la început acum ar fi fost în viață.
Da, cui îi pasă? Acu' s-a terminat.
Da, destul am vorbit de săracul și nenorocitul domn Floyd.
Să vorbim de bogatul și prosperul domn Butch.
La câte case de pariuri ai pariat?
Toate opt? Cât îți ia să colectezi?
Deci o să-i ai până mâine seară? Nu, am înțeles.
Oh, la naiba, Scotty, astea sunt vești bune.
Astea sunt vești grozave.
Da. Î-hî. Nu, eu și Fabienne vom pleca de dimineață.
O să ne ia probabil vreo 2 zile să ajungem în Knoxville.
OK, frate.
Ai dreptate.
Bine, Scotty, data viitoare când te văd, o să fie după ora din Tennessee.
Cool, frate.
45 dolari și 60 cenți.
Și, ă...
uite ceva pentru efortul tău.
Dacă te întreabă cineva pe cine ai avut pasager în noaptea asta, ce o să spui?
Adevărul.
3 mexicani bine îmbrăcați.
Bonsoir, Esmarelda Villa Lobos.
Buenas noches, Butch.
Lasă lumina stinsă!
- E mai bine așa, Sugar Pop? - Oui.
O zi grea la birou?
Destul de grea.
Am intrat într-o luptă.
Sărăcuțul...
Poți să faci linguri?
Știi ceva? Mă gândeam să fac un duș.
- Put ca un câine. - Îmi place cum puți.
Stai să dau jos geaca asta.
- Mă uitam la mine în oglindă. - Aha.
Aș fi vrut să am o oală .
Te uitai în oglindă și îți doreai să ai o oală?
O oală. O burtă .
Burțile sunt sexy.
Pai, ar trebui să fii fericită,
că ai una.
Taci, grăsane. Eu nu am burtă.
Am un pic de burtică, cum avea Madonna când a făcut "Lucky Star".
Nu e același lucru.
Nu știm dacă e o diferență între o burtă și o burtică.
Diferența e enormă.
Ți-ar fi plăcut dacă aveam burtă?
Nu.
Burțile fac un bărbat să arate ca un nerod sau ca o gorilă.
Dar la o femeie o burtă e foarte sexy.
Restul e normal... față normală, picioare normale, șolduri normale, fund normal...
dar cu o burtă mare și perfect rotundă.
Dacă aș fi avut una, aș fi purtat tricouri cu două numere mai mici...
ca să o accentuez.
Crezi că bărbații o să găsească asta atractiv?
Nu-mi pasă ce cred bărbații că e atractiv.
Este regretabil că ceea ce găsim plăcut la atingere și plăcut ochiului...
este arareori același lucru.
Dacă aveai burtă, te loveam în ea.
- M-ai fi lovit în burtă? - Direct în burtă.
Ohh! Te-aș sufoca!
- Ți-aș pune-o pe față până când n-ai mai putea să respiri!
- Ai face asta? - Da.
- Promiți? - Da.
- Mmm. - Mmm.
Oh.
Ai luat tot?
- Da. - Bună treabă, Sugar Pop.
A mers totul conform planului?
N-ai ascultat la... Au!
N-ai ascultat la radio?
Nu ascult niciodată meciurile tale. Ai câștigat?
Am câștigat.
- Te mai retragi? - Sigur.
Deci, până la urmă s-a terminat cu bine.
Încă nu am terminat, iubito.
Suntem în mare pericol, nu-i așa?
Dacă ne găsesc, o să ne omoare, nu-i așa?
Dar nu o să ne găsească, nu-i așa?
Mai vrei să vin cu tine?
Nu vreau să fiu o povară sau o pacoste.
Spune-o!
Fabienne,
vreau să fii cu mine.
- Pentru totdeauna? - Totdeauna.
Mă iubești?
Foarte, foarte mult.
- Butch... - Da?
Vrei să-mi dai plăcere orală?
O s-o săruți?
Tu primul.
- OK. - OK.
Butch...
Mon amour... L'aventure commence...
Cred că mi-am rupt o coastă.
- Dându-mi plăcere orală? - Nu, retardato, de la meci.
- Nu-mi zice "retardată". - Mă cheamă Fabby.
- Mă cheamă Fabienne! - Termină.
- Termină! - Mă cheamă Fabi...
Taci din gură, tâmpitule! Urăsc vocea asta.
Okay, Okay. Scuze, scuze.
Retrag ce-am zis.
Îmi dai un prosop uscat, d-șoară Lalea Frumoasă?
- Oh, așa. Îmi place să-mi spui lalea.
Butch?
Da, Lemon Pie?
- Unde o să te duci? - Păi, nu sunt sigur.
Unde vrei tu.
O să luăm o grămadă de bani din toată chestia asta,
dar nu o să fie o sumă
care să ne permită să trăim ca borfașii mereu.
Mă gândeam să mergem într-un loc prin Pacificul de Sud.
Cu banii pe care o să-i avem o să ne ajungă destul într-un loc pe acolo.
- Dacă vrem, putem să trăim în Bora-Bora? - Sigur.
Și dacă după un timp nu ne mai place, am putea să mergem în altă parte.
Poate Tahiti, Mexico.
Dar nu vorbesc spaniola.
Păi, nu vorbești nici bora-bora.
De altfel, mexicana e ușoară.
- Donde esta el zapateria? - Ce înseamnă?
Unde e magazinul de încălțăminte?
- Donde esta... - Scuipă, te rog!
- Donde esta el zapateria? - Pronunție excelentă.
Mmm.
- Que hora es? - Que hora es?
- Cât e ceasul? - Cât e ceasul?
E ora de culcare.
Vise plăcute!
Butch?
Nu contează.
Aah!
La naiba! M-ai speriat. Ai avut un vis urât?
- La ce te uiți? - Un film cu motociclete.
Nu știu cum se numește.
- Te uiți la el? - Într-un fel.
E un pic cam devreme pentru explozii și război.
- Despre ce era? - De unde să știu eu? Tu te uitai la el.
- Nu, imbecilule, visul despre ce era? - Nu știu.
Nu-mi amintesc.
Foarte rar îmi amintesc visurile.
Uite ce morocănos e dimineața.
Ce-ar fi să te scoli și să luăm un mic dejun.
Încă un sărut și mă scol.
- Satisfăcut? - Yep.
- Scoală-te, leneșule! - Ohh!
Ohh.
- Cât e ceasul? - Aproape 9 dimineața.
- La ce oră sosește trenul nostru? - 11.
- Știi ce o să iau la micul dejun? - Ce, Lemon Pie?
O să comand o porție mare de clătite cu afine...
cu sirop de arțar,
ouă moi și 5 cârnați.
Ceva de băut cu toate astea?
Uau, arată drăguț.
De băut... Un pahar mare de suc de portocale...
și o ceașcă de cafea.
- După aia, o să iau o felie de plăcintă. - Plăcintă la micul dejun?
- În orice moment al zilei e OK o plăcintă.
Plăcintă de afine să meargă cu clătitele.
Și deasupra, o felie subțire de brânză topită.
Unde e ceasul meu?
E acolo.
- Nu, nu e. - L-ai căutat?
Da, l-am căutat. Ce dracu crezi că fac?
Sigur l-ai luat?
Da. Sertarul mesei de lângă pat.
- Pe micul cangur? - Da, era pe micul cangur.
Da, păi, nu e aici acum.
Păi, ar trebui să fie.
Da, ar trebui să fie, dar nu e! Așa că unde dracu e?
Fabienne, unde ceasul lu' taică-miu?
Ai idee prin ce a trecut ca să-mi dea ceasul ăla?
N-am timp să-ți spun acuma, dar a trecut prin multe.
Oricărui alt lucru puteai să-i dai foc, dar ți-am amintit special să nu uiți ceasul.
Acum gândește-te.
- L-ai luat? - Cred.
"Cred"? Ce dracu înseamnă asta? L-ai luat sau nu?
L-am luat.
Ești sigură?
Nu.
La dracu! La dracu! La dracu!
Știi cât de proasta poți să fii?
Nu!
Nu e vina ta.
L-ai uitat în apartament.
Dacă l-ai uitat în apartament, nu e vina ta.
Te-am pus să aduci o grămadă de lucruri.
Ți-am amintit de el,
dar nu am arătat cât de personal era ceasul ăla pentru mine.
Trebuia să-ți spun că îmi pasă doar de ceasul ăla.
Nu citești gândurile.
Nu?
Îmi pare rău.
Să nu-ți fie. Doar că nu pot să iau micul dejun cu tine.
De ce?
Pentru că trebuie să mă întorc în apartament să iau ceasul.
Dar nu o să te caute gangsterii acolo?
Păi, asta o să aflu acolo.
Dacă sunt acolo și n-o să mă descurc,
o s-o șterg.
Ți-am văzut ceasul. Am crezut că l-am luat. Îmi pare rău.
Uite niște bani. Du-te și ia-ți clătitele alea.
O să iau Honda ta. O să mă întorc până să zici "plăcintă de afine"
Plăcintă de afine.
Poate nu așa de repede.
- Dar destul de repede. Okay? - Okay.
- Pa. - Pa.
Căcat! Dintre toate lucrurile pe care le putea uita,
ea uită ceasul tatălui meu!
I-am reamintit special...
masa de lângă pat, pe cangur.
Am spus cuvintele: "Nu uita ceasul tatălui meu".
Arăți bine, Butch!
Dacă am mers în pantofii tăi
Numărând flori pe pereți care nu mă plictisesc,
jucând solitaire pân' dimineața cu design de 51.
Așa o să-i bați, Butch!
- Fumând și privind Captain Kangaroo - Asta-i face să te subestimeze.
Acum nu-mi spune...
Numărând flori pe pereți
care nu mă plictisesc
Jucând solitaire pân' dimineața cu design de 51.
Fumând și privind Captain Kangaroo
Acum nu-mi spune...
N-am nimic de făcut,
îmi pare bine să te văd, dar tre' să plec.
Știu că par speriat...
Nenorocitule!
- Crezi că e mort? - E mort!
- Dumnezeule! - E mort!
Dacă ai nevoie de cineva să te reprezinte la tribunal, te ajut cu plăcere. Tipul ăla era un bețivan maniac.
Te-a lovit pe tine și apoi a lovit mașina aia.
- Cine? - El.
Să fiu al naibii!
Ohh!
Aaaah! M-a împușcat!
Sally! Sally!
Aaah!
- Vă ajut cu ceva? - Taci dracului din gură!
Așteaptă dracului puțin!
Ce dracu ai de gând?
Vino încoa', nenorocitule!
Simți înțepătura, ei, băiatule?
Asta e mândria care se joacă cu tine, vezi?
Trebuie să lupți cu rahatul asta! Ei?
- Mai bine mă omori... - Da, cineva va fi omorât.
Cineva o să aibă capul făcut varză...
Stați așa, la naiba!
- Asta nu e treaba ta, domnule. - O fac să fie treaba mea.
- Aruncă arma! - Nu înțelegi, omule?
Aruncă arma!
Ia piciorul de pe negru,
pune-ți mâinile la ceafă,
apropie-te de tejghea acum.
Nenorocitul ăsta încerca să...
Omoară-mă!
Taci! Hai, vino încoa'!
Zed. Maynard.
Da, păianjenul tocmai a prins două muște.
Nimeni nu omoară pe nimeni la locul meu de afaceri...
în afară de mine și Zed.
Ăsta e Zed.
- Ai zis că m-aștepți... - Te-am așteptat.
Cum de sunt bătuți așa rău?
Ei și-au făcut asta. Au intrat bătându-se.
Ăsta de aici, vroia să-l împuște pe ăla.
Așa e? O să-l împuști, băiatule?
Ei?
Grace e bine?
- Da. Nu e marți, nu? - Nu, e joi.
- Cred că e bine. - Mmm.
Adu-l pe Gimp!
Cred că Gimp doarme.
Atunci cred că-l trezești, nu-i așa?
Scoală-te!
Stai jos!
Pe care vrei să-l faci primul?
Nu sunt sigur, încă.
Eenie-meenie-minie-mo,
prinde un negru...
de degetul de la picioare.
Dacă strigă, dă-i drumu'.
Eenie-meenie-minie-mo.
Mama mi-a zis...
alege-l pe cel perfect,
și... acela... ești...
tu.
Cred că tu ești, băiatule.
- Vrei s-o faci aici? - Nu, să-l ducem în spate în vechea cameră a lui Russell.
Îmi convine.
Tu ai grijă de ăsta.
Da!
- Ohh! - Da!
Iii! Iii-haa!
Da!
Haide! Treci aici!
Aaah! Fă-o! Da!
Da! Da!
Taci dracului din gură!
Hai!
Fute-l! Da!
Aaaaah!
Vrei arma aia, nu-i așa, Zed?
Ei?
Hai, ia-o de jos!
Hai. Ia-o!
Hai... Așa, băiatu'!
Vreau să o ridici de jos, Zed.
Dă-te la o parte, Butch!
La dracu!
Ești bine?
Nu, omule!
Sunt al dracului de departe de a fi bine.
Și acum?
"Și acum"?
Îți spun eu ce e acum.
O să chem niște negri duri și ai dracului...
ca să lucreze casa lu' ăsta. .
cu niște patente și o torță.
Mă auzi, băi, țărane?
N-am terminat cu tine încă!
O să te fac varză.
Vroiam să zic și acum între mine și tine.
Oh, acel "și acum".
Îți spun ce e cu mine și cu tine.
Nu mai există mine și cu tine.
Nu mai.
Deci, suntem cool?
Da, suntem cool.
Două chestii.
Nu spune nimănui despre asta.
Căcatul ăsta între mine, tine...
și dl. "Cel care își va petrece restul vieții lui în agonie"...
violator aici de față.
Nu e treaba nimănui.
Doi:
Pleci din oraș în seara asta. Chiar acum.
Și când pleci,
stai plecat,
altfel ești dus.
Ți-ai pierdut toate drepturile în L. A. De acord?
De acord.
Mișcă-ți fundul de aici!
Oh, căcat.
Fabienne!
Haide, iubito!
- Haide. Ia-ți căcaturile tale. Trebuie să plecăm acum. - Eram așa de îngrijorată.
- Și cu bagajele tale? - La naiba cu bagajele; dacă nu plecăm acum pierdem trenul.
- Te aștept jos. - E totul în regulă?
- Vino odată! Nu mai vorbi! - Suntem în pericol?
Haide, dragă!
De unde ai luat motocicleta asta?
- Nu e o motocicletă, iubito. E un chopper. Să mergem! - Ce s-a întâmplat cu Honda mea?
Îmi pare rău iubito, am lovit Honda ta. Vrei să vii odată, te rog?
Haide! Să mergem!
- Ești rănit? - Nu, nu, cred că mi-am spart nasul. Nu e mare lucru.
Haide! Iubito, te rog!
Dragă, trebuie să plecăm! Urcă!
- Oh, iubito, îmi pare rău. Vino aici!
Îmi pare rău. Mmm.
- Îmi pare așa de rău. - Ai fost plecat așa de mult, începusem să mă gândesc la lucruri groaznice.
N-am vrut să te îngrijorez. Totul e bine.
- Cum a fost micul dejun? - A fost bun.
Ai luat clătitele cu afine?
Nu aveau cu afine. Ești sigur că ești bine?
De când am plecat, asta a fost, fără îndoială,
cea mai ciudată zi din viața mea... O să-ți povestesc tot.
Trebuie să plecăm. Haide.
Butch, a cui e motocicleta asta?
- E "un", iubito. - Al cui e?
- Al lui Zed. - Cine e Zed?
Zed e mort, iubito. Zed e mort.
Ba da, Brett!
Ai încercat să-l fuți, dar lui Marsellus Wallace nu-i place să fie futut...
de nimeni, cu excepția d-nei Wallace.
- Oh, Dumnezeule, te rog. Nu vreau să mor. - Citești Biblia, Brett?
- Da! - Am memorat pasajul ăsta.
Se potrivește într-un fel ocaziei.
Ezechiel 25:17.
Calea omului cinstit e blocată din toate părțile...
de nedreptățile și...
tirania oamenilor diabolici.
Binecuvântat fie acela, care în numele carității și a bunăvoinței,
îi călăuzește pe cei slabi prin Valea Întunericului,
pentru că el este paznicul fratelui tău...
și găsitorul copiilor pierduți.
Și îl voi lovi cu răzbunare...
și mânie...
pe cel care încerca să-i otrăvească și să-i distrugă pe Frații mei.
Și vor ști că Eu sunt Domnul,
când Îmi voi răzbuna pe ei. 
Sunt drogat. Oh, la dracu!
- E un prieten de-al tău? - Oh, la naiba!
Hmm? Oh. Vincent, Marvin. Marvin, Vincent.
- Mai bine îi spui să tacă din gură. Începe să mă enerveze. - La dracu!
Marvin. Marvin! Termină!
Muriți, nenorociților! Muriți!
De ce dracu nu ne-ai zis că era cineva în baie?
Ai uitat că era cineva acolo...
cu un adevărat tun în mână?
Vezi mărimea pistolului cu care a tras în noi? E mai mare decât el.
Ar fi trebuit să fim morți, omule.
Știu. Am fost norocoși.
Nu, nu, nu, nu. Asta nu e noroc.
- Da, poate. - Asta a fost intervenție divină.
Știi ce e o intervenție divină?
Cred.
Adică Dumnezeu a venit din Rai și a oprit gloanțele.
Exact. Exact asta înseamnă.
Dumnezeu a coborât din Rai și a oprit gloanțele alea.
Cred că e timpul să plecăm, Jules.
Nu face asta. Nu o lua așa de ușor!
- Ce s-a întâmplat aici e un miracol! - Calmează-te. Căcaturi d-astea se mai întâmplă.
Greșit! Greșit. Căcaturi de-astea nu doar "se întâmplă".
Vrei să continuăm discuția asta teologică în mașină...
sau într-o pușcărie cu polițaii pe cap?
Trebuia să fim morți, prietene!
Ce s-a întâmplat aici e un miracol și vreau să înțelegi asta!
Bine, a fost un miracol. Putem să mergem acum?
Să mergem, negrule! Haide! Căcat.
Ai văzut vreodată serialul "Cops"?
Mă uitam odată la el, și era polițaiul ăsta,
care vorbea de o încăierare pe care o avusese cu un tip?
Descărcase arma în tipul ăla și nu s-a întâmplat nimic. Nu a atins nimic.
Okay? Era doar el și tipul ăla.
Adică, știi tu, e înspăimântător, dar se mai întâmplă.
Vrei să faci pe orbul, du-te după cel care călăuzește, dar ochii mei sunt larg deschiși.
- Ce dracu înseamnă asta? - Înseamnă că mie îmi ajunge.
De acum, mă retrag.
- Iisuse Christoase! La naiba! - Nu blasfemia.
- Am zis să nu faci asta! - Hei, de ce dracu ne prostești?
Uite, îi spun lui Marsellus astăzi... Am terminat.
- De ce nu-i spui în același timp și de ce? - Nu-ți fă griji, o să-i spun.
- Și pariez 10.000$ că o să râdă de tine. - Nu-mi pasă ce o să facă.
Marvin, tu ce crezi de toate astea?
Omule, eu n-am nici o opinie.
Tre' să ai o opinie. Crezi că Dumnezeu a coborât din Rai și a oprit...
Ce dracu se întâmplă?
- Rahat! - O!
- Oh, omule, l-am împușcat pe Marvin în față. - De ce dracu ai făcut asta?
N-am vrut. A fost un accident.
- Omule, am văzut multe tâmpenii, dar asta... - Calmează-te, omule!
A fost un accident. Cred că am trecut peste vreo denivelare.
N-am trecut cu mașina peste nici o denivelare.
N-am vrut să-l împușc. S-a descărcat arma.
Uită-te la mizeria asta! Suntem pe o stradă din oraș, în plină zi!
- Nu pot să cred! - Păi, crede-o acum!
Trebuie să ieșim cu mașina de pe drum. Polițaii or să observe o mașină plină de sânge.
- Du-o la vreun prieten! - Ăsta e Valley, Vincent.
Marsellus nu are prieteni pe aici.
- Păi, Jules, ăsta nu e orașul meu! - Căcat!
- Ce faci? - Îl sun pe partenerul meu din Toluca Lake.
- Unde e Toluca Lake? - Peste deal, lângă Burbank Studios.
Dacă Jimmie nu e acasă, nu știu ce o să facem,
pentru că nu mai am alți parteneri.
Jimmie, ce mai faci omule? Eu sunt, Jules. Ascultă-mă, omule!
Eu și prietenul meu suntem într-o mașină, și trebuie să o scoatem de pe drum, imediat.
Îmi trebuie garajul tău pentru câteva ore.
Trebuie să ne purtăm foarte delicat cu Jimmie.
E la un pas să ne dea afară pe ușă.
- Dacă ne dă afară, ce facem? - Nu plecăm până nu dăm niște telefoane,
dar nu vreau să ajung acolo... Jimmie e prietenul meu.
Nu intri în casa prietenului tău și îi spui cum e treaba.
Spune-i doar să nu ne jignească.
S-a cam speriat când l-a văzut pe Marvin.
Pune-te în locul lui... E 8 dimineața, de-abia s-a trezit.
Nu se aștepta la căcatul ăsta.
Trebuie să ținem minte cine face o favoare și cui.
Dacă favoarea asta înseamnă să înghit căcaturile lui, mai bine mă fac pe favoarea lui.
- La naiba, ce dracu faci cu prosopul lui? - Mă ștergeam pe mâini!
- Spală-le întâi! - Le-am spălat!
- Am văzut că doar le-ai udat. - Le-am spălat. Căcatul asta e greu de scos.
Poate dacă avea sodă aș fi făcut o treabă mai bună.
Am folosit același săpun ca și tine,
și când am terminat, prosopul era curat!
Dacă venea și vedea prosopul așa?
Porcării ca astea o să dea situația peste cap, omule!
Uite, nu te ameninț, OK?
Știi că te respect. Dar nu mă pune în situația asta, OK?
Bine!
Roagă-mă frumos, nici o problemă!
Ai grijă de prietenul tău. Du-te! Nu-mi pasă.
Mmm! La naiba, Jimmie!
Chestia asta Gourmet e bună rău.
Eu și Vincent eram mulțumiți...
cu o cafea încălzită.
Nu?
Și el ne dă cafeaua asta Gourmet.
- Ce aromă e? - Las-o baltă, Julie!
- Ce? - N-am nevoie să-mi spui tu cât de bună e cafeaua mea.
Eu sunt cel care-o cumpără. Știu cât e de bună.
Când Bonnie se duce la cumpărături cumpără numai căcaturi.
Eu cumpăr cafeaua asta scumpă Gourmet pentru că atunci când beau, vreau s-o savurez.
Dar știi ce e în mintea mea acum? Nu e cafeaua din bucătăria mea.
E negrul mort din garajul meu.
- Jimmie, nu-ți fă griji... - Nu-mi spune nimic. Vreau să te-ntreb ceva.
Când ai venit aici,
ai văzut un semn în fața casei pe care scria "Depozit de negri morți"?
- Știi că n-am văzut... - Ai văzut un semn în fața casei mele...
pe care scria, "Depozit de negri morți"?
Nu. N-am văzut.
- Știi de ce n-ai văzut semnul? - De ce?
Pentru că nu e acolo, pentru că depozitele cu negri morți nu sunt treaba mea, de-aia!
- Nu o să-l lăsăm pe nenorocitul ăla... - Tu îți dai seama...
că dacă vine Bonnie acasă și găsește un mort în casa ei o să divorțez?
Fără consilier de căsătorii. Fără separație. O să divorțez pur și simplu.
Okay? Și nu vreau să divorțez!
Omule, vreau să te ajut, dar nu vreau să-mi pierd nevasta.
Jimmie, Jimmie, nu o să te părăsească.
Nu mă lua pe mine cu "Jimmie", Jules! Bine? Nu mă lua cu "Jimmie".
Nu poți să zici nimic ca să uit că-mi iubesc nevasta. Nu-i așa?
Uite, o să vină de la muncă într-o oră jumate.
Iese din tura de la spital.
Trebuie să dați niște telefoane? Trebuie să chemați niște oameni?
Faceți-o și apoi plecați dracului din casa mea, înainte să vină ea.
Am înțeles, nici o problemă.
Tot ce vreau să fac e să chem niște oameni.
Făceți-mi o favoare, bine? Telefonul e în dormitor. Folosiți-l.
Să zicem că vine acasă.
Ce crezi că o să facă?
Oh, o să se sperie.
Ăsta nu e un răspuns.
Adică, știi tu... Cât? Mult, puțin?
Trebuie să apreciezi ce element exploziv...
este această Bonnie.
Vine acasă după o noapte de muncă și găsește niște gangsteri în bucătăria ei...
făcând tot felul de chestii d-ale gangsterilor,
nu pot să-ți spun ce poate să fie în stare să facă.
Da, sunt de acord, Jules.
Tot ce fac este să evaluez situația.
Nu vreau să mai aud de evaluarea situației!
Tot ce vreau s-aud e "Nici o problemă, Jules. Sunt pe nenorocitul ăla.
Calmează lumea pe-acolo și așteaptă să vină cavaleria. "
N-ai nici o problemă, Jules.
Sunt pe nenorocitul ăla.
Calmează lumea și așteaptă-l pe Wolf, care o să vină direct acolo.
Îl trimiți pe Wolf?
Oh, te simți mai bine, cretinule?
Căcat, da, negro!
Atât trebuia să zici!
E cumva genul isteric?
Î-hî.
Dă-mi numele directorului din nou.
Pariați, vă rog.
- Jules. Î-hî. - Cărțile, vă rog!
Vincent.
Jimmie.
Bonnie. Î-hî.
E la 30 de minute de mine. O să fiu acolo în 10.
Tu ești... Jimmie, corect? Asta e casa ta?
- Sigur că e. - E sunt Winston Wolf. Rezolv probleme.
- Bine. Noi avem una. - Am auzit. Pot să intru?
Da. Te rog.
Tu trebuie să fii Jules. Ceea ce înseamnă că tu ești... Vincent.
Să intrăm în detalii, domnilor!
Dacă am fost informat corect, ceasul ticăie. Corect, Jimmie?
100 %.
- Soția ta Bonnie vine acasă la 9:30, corect? - A-ha.
Am înțeles că dacă vine și ne găsește aici, nu va aprecia prea mult acest lucru.
- Așa e. - Asta ne lasă 40 de minute să scăpăm de Dodge,
care dacă faceți ce zic eu, când zic eu, ar trebui să ne ajungă.
Acum, aveți un cadavru în mașină, minus un cap, în garaj. Duceți-mă acolo.
- Jimmie. - Aha.
Fă-mi o favoare. Mi s-a părut că miros niște cafea pe aici.
- Îmi pui și mie o ceașcă? - Da, sigur.
Cum o vrei?
Cu multă frișcă, mult zahăr.
Despre mașină, e ceva ce trebuie să știu? E furată?
Scoate fum? Scoate mult zgomot? Are benzină?
- În afară de cum arată, mașina e în regulă. - Sigur?
Să nu ies pe drum și să aflu că nu merg stopurile pe frână.
- Din câte știu eu, mașina e în stare bună. - Bine.
Să ne întoarcem în bucătărie.
- Poftiți, domnule Wolf! - Mulțumesc, Jimmie!
Mmm.
Okay, primul lucru. Voi doi.
Luați cadavrul, băgați-l în portbagaj.
Casa asta pare destul de civilizată.
- Asta mă face să cred că ai produse de curățat și alte chestii. - Da. Sub chiuvetă.
Bun. Ce vreau să faceți voi doi e să luați produsele astea de curățat...
și să curățați interiorul mașinii... Și vreau repede, repede.
Mergeți pe locul din spate, și curățați de toate bucățile alea mici de craniu și creier.
Apoi curățați toată tapițeria.
Nu trebuie să curățați chiar tot.
Dați o dată cu cârpa. Vă ocupați doar de părțile murdare rău.
Tot sângele ăla care s-a strâns trebuie să-l uscați.
Trebuie să facem un "raid" prin debaraua ta cu lenjerie.
Am nevoie de pături, am nevoie de plăpumi, cearceafuri.
Cu cât sunt mai groase și mai închise la culoare, cu atât mai bine. Nu albe. Nu putem să le folosim.
Trebuie să camuflăm lucrurile din față și din spate, precum și podeaua...
cu plăpumi și pături,
așa că dacă vreun polițai își bagă botul în mașină, subterfugiul ăsta n-o să țină,
dar la prima vedere, mașina o să pară în regulă.
Jimmie, tu conduci. Boys, treceți la treabă.
"Te rog" ar fi frumos.
- Ce-ai zis? - Am zis că "te rog" ar fi frumos.
Fii atent, tipule! N-am venit aici să zic "te rog". Am venit să vă zic ce trebuie să faceți.
Și dacă ai cumva instinctul de autoapărare,
mai bine fă-o și fă-o repede.
Am venit să ajut. Dacă ajutorul meu nu e apreciat, mult noroc, domnilor.
Nu, domnule Wolf, nu e așa. Ajutorul dumneavoastră e apreciat.
D-le Wolf, n-am vrut să pară că nu vă respect, Okay? Vă respect.
Nu-mi place ca oamenii să-mi dea ordine.
Dacă sunt scurt cu tine, sunt așa pentru că timpul e scurt.
Gândesc repede, vorbesc repede, și vreau ca voi să acționați repede, dacă vreți să ieșiți din asta.
Așa că te rog curăță dracului mașina.
Nu te uita la mine așa! Îți simt privirea.
E un Chevy Nova din 1974.
Verde.
Nimic, în afară de mizeria dinăuntru.
Mmm, cam 20 de minute.
Nimeni nu va fi uitat.
Ești un om bun, Joe. Mulțumesc mult.
- Cum merge, Jimmie? - Destul de bine.
Am totul aici, dar, ă...
- Domnule Wolf, trebuie să înțelegeți ceva. - Winston, Jimmie Winston.
Okay. Trebuie să înțelegi ceva, ă, Winston!
Ă... Ă, nu, mulțumesc.
Ă, asta e cea mai bună lenjerie a noastră,
și e, ă... a fost cadoul nostru de nuntă...
de la unchiul meu Conrad și mătușa mea Ginny.
- Nu mai sunt în viață. Vreau să ajut... - Să te întreb ceva.
- Dacă nu te superi. - Nu, nu, te rog. Întreabă-mă.
Unchiul tău Conrad și mătușa Ginny, erau milionari?
Nu.
Păi, unchiul tău Marsellus este.
Și sunt sigur că dacă unchiul Conrad și mătușa...
- Ginny. - Ginny erau aici,
nu ți-ar fi dat un set nou de lenjerie,
pe care unchiul tău Marsellus e mai mult decât fericit să ți-l dea.
Mie îmi place stejarul. Asta am eu în dormitor.
Tu, Jimmie?
Îți place stejarul?
Stejarul e drăguț.
Oh, omule, niciodată n-o să te uit pentru căcatul ăsta.
Căcatul ăsta e respingător.
Jules, ai auzit vreodată de ideea că dacă un om își recunoaște greșeala...
atunci e imediat iertat de toate greșelile?
Pleacă de aici cu rahaturile astea!
Cretinul care a zis asta n-a trebuit să adune bucățele de craniu...
din cauza fundului tău prost. - Am o mustrare, Jules, pentru abuzul pe care-l fac.
Acum, sunt o mașină de curse, și m-ai prins pe roșu.
Zic că e periculos să ai o mașină pe roșu.
Atât. Aș putea să explodez.
- Oh, ești gata să explodezi? - Da.
Sunt alergic, fir-ar a dracului, fir-ar a dracului!
De câte ori ating creier, expodez!
Ca tunurile din Navarrone.
De fapt, ce dracu caut în spate?
Tu ești cretinul care a făcut asta! Schimbăm locurile.
Eu spăl geamurile și tu aduni craniul negrului ăstuia!
Bună treabă, domnilor!
Poate scăpați din asta.
Nu pot să cred că e aceeași mașină.
Totuși, să nu începem să ne tragem de șireturi...
Faza 1 e gata - curățirea mașinii - așa că trecem la faza a 2-a:
Să vă curățăm pe voi.
Dezbrăcați-vă!
- De tot? - La fundul gol.
Repede, domnilor. Mai avem cam 15 minute...
până când jumătatea lui Jimmie o să vină acasă.
La naiba, vânticelul ăsta de dimineață e răcoros.
Ești sigur că e absolut necesar?
- Știți cum arătați? - Cum?
Ca doi tipi care au spart capul cuiva.
E absolut necesar să vă dezbrăcați de țoalele astea însângerate.
Aruncați-le în sacul de gunoi al lui Jimmie!
Să nu faci prostia să îl lași în fața ușii să vină să-l ia salubritatea!
Nu-ți fă griji, îl luăm cu noi. Jim, săpunul!
- Vincent. - Okay, domnilor!
Amândoi ați fost...
- La naiba! Apa e a dracului de rece! - Yo! Yo! Yo!
Mai bine voi decât eu, domnilor.
- Să nu vă fie frică de săpun. Dați peste tot!
- Mai dă-le pe acolo puțin! Părul lui Vincent. - Hei, nu-mi da în păr!
- Haide. Fă-o, la naiba! - Ă, mm...
Prosop!
V-ați uscat destul. Aruncă-le hainele!
Perfect!
Perfect! N-am fi putut să plănuim mai bine.
Arătați ca niște...
Cum arată, Jimmie?
Penali. Arată ca niște penali.
Ha-ha-ha. Sunt hainele tale, cretinule.
Haideți, domnilor! Râdem în drum spre închisoare!
Nu mă faceți să implor.
Okay, domnilor, să stabilim regulile de mers pe drum.
Mergem într-un loc numit Monster Joe's Truck and Tow.
Monster Joe și fiica lui, Raquel, înțeleg dilema noastră.
Locul e în North Hollywood,
așa, după câteva ocoliri o s-o luăm pe Hollywood Way.
Eu o să conduc mașina infectă. Jules, tu vii cu mine.
Vincent, tu ne urmezi în mașina mea.
Dacă ne întâlnim cu vreun reprezentant al legii,
- nimeni nu face nimic, dacă nu zic eu. - Bine.
- Ce am zis? - Nu facem nimic, decât dacă...
- Dacă ce? - Dacă nu faci tu întâi.
Ai vorbit minunat.
Și tu, Lash LaRue? Poți să-ți ții membrele anterioare să nu-ți mai tremure?
Arma s-a descărcat. Nu știu de ce. Sunt calm. Promit.
Bine. Conduc destul de repede, așa că să te ții după mine.
Dacă găsesc mașina mea altfel decât așa cum ți-am dat-o,
Monster Joe o să scape de două cadavre.
- Suntem cool? - Ca și cum nici nu s-a întâmplat.
- Bine. - Băieți, ea e Raquel.
Cândva, toate astea o să fie ale ei.
Bună. Ce e cu îmbrăcămintea asta?
Vă duceți la vreun meci de volei?
O scot pe domnișoara mea la micul dejun.
Poate vă las și pe voi undeva. Unde locuiți?
- Redondo. - Inglewood.
E... E viitorul vostru.
Văd un... taxi.
Mișcați-vă "bețele", băieți. Spune noapte bună, Raquel.
- Noapte bună, Raquel. - Ne mai vedem băieți.
Nu mai intrați în încurcături, nebunaticilor!
D-le Wolf, vreau să vă spun că a fost o plăcere să vă văd cum lucrați.
Da, pe bune. Și mulțumim foarte mult, d-le Wolf.
Spune-mi Winston.
Vezi asta, domnișoară? Respect.
- Respectul pentru cei mai în vârstă îți arată caracterul. - Eu am caracter.
Dacă ești un caracter, nu înseamnă că și ai așa ceva.
Vrei să împărțim un taxi?
- Aș lua micul dejun. Vrei să iei micul dejun cu mine?
Cool.
Nu știu de ce, am crezut că e european sau așa ceva.
- Da, e european cum e English Bob. - Acu' știu asta.
- Dar ai văzut ce calm a fost? - Mulțumesc.
Calm total, sub control.
Nici nu s-a enervat când te-ai luat de el; am fost uimit.
Vrei niște șuncă?
Nu, nu mănânc porc.
- Ești evreu? - Nu sunt evreu; nu îmi plac porcinele, atât.
- De ce nu? - Porcii sunt animale mizerabile.
Nu mănânc animale mizerabile.
Dar șunca are gust bun! Cotletele de porc au gust bun.
Și șoarecele din canalizare poate că are gust de plăcintă de dovleac, dar n-am de unde să știu...
pentru că n-aș mânca așa ceva.
Porcii dorm și scormonesc în căcat. Ăsta e un animal mizerabil.
Nu mănânc nimic care își mănâncă proprii purici.
- Ce zici de câini? Câinele își mănâcă proprii purici. - Nu mănânc nici câini.
Dar consideri câinele un animal mizerabil?
N-aș merge până acolo să zic că un câine e mizerabil,
dar e un animal murdar.
- Dar un câine are personalitate. Personalitatea e OK. - Ah, deci, după raționamentul meu,
dacă un porc ar avea o personalitate mai bună, ar înceta să mai fie un animal mizerabil.
- E adevărat? - Trebuie să vorbim de un porc fermecător.
Adică, tre' să fie de 10 ori mai fermecător decât Arnold pe Green Acres.
Oh, omule, e bine.
E bine, omule. Începi să te înseninezi.
Ai stat acolo așa serios!
- Am stat și m-am gândit. - La ce?
- La miracolul la care am fost martori. - Miracolul la care TU ai fost martor.
- Eu am fost martor la o întâmplare ciudată. - Ce e un miracol, Vincent?
- Un act al lui D-zeu. - Și ce e un act al lui D-zeu?
Când Dumnezeu face imposibilul posibil.
Dar de dimineață...
- Nu cred că se pune. - Hei, Vincent!
Vezi, asta nu se pune. Judeci cum nu trebuie.
Poate că Dumnezeu a oprit gloanțele, a schimbat Coke în Pepsi și mi-a găsit cheile de la mașină.
Nu judeci asta bazându-te pe merit.
Poate că ceea ce s-a întâmplat...
e insignifiant.
Dar ce e semnificativ e că am simțit atingerea lui Dumnezeu.
Dumnezeu s-a implicat.
Dar de ce?
Păi, asta mă seacă pe mine: nu știu de ce.
- Dar nu mai pot să o las așa. - Ești serios.
Chiar te gândești să te retragi.
- De tot? Sigur. - Da.
La naiba. Și ce o să faci?
Păi, la asta mă gândeam.
Mai întâi o să-i dau geanta lui Marsellus.
Apoi, în principiu, o să cutreier Pământul.
- Cum adică, "o să cutreier Pământul"? - Precum Caine în Kung Fu.
Merg din loc în loc, întâlnesc lume, intru în aventuri.
Și cât ai de gând să cutreieri Pământul?
- Până când Dumnezeu mă va pune acolo unde vrea El. - Și dacă El nu face asta?
- Atunci o să cutreier mereu. - Deci te-ai decis să fii un vagabond.
O să fiu doar Jules, Vincent. Nici mai mult, nici mai puțin.
Nu, Jules, te-ai decis să fii un vagabond,
la fel ca toți rahații aia de la colț care cerșesc mărunțiș,
care dorm în gunoaie și mănâncă ce arunc eu.
Ăia poartă un nume, Jules. Li se spune vagabonzi.
Și fără o slujbă, o locuință sau un venit, asta o să fii, omule!
O să fii un vagabond.
Uite, prietene, aici suntem noi diferiți.
Garçon! Cafea!
Jules, uite, ce s-a întâmplat de dimineață, sunt de acord, a fost ciudat.
- Dar apa în vin... - Tot aia e, Vincent.
- Nu-mi vorbi mie așa, omule. - Dacă răspunsul meu te înspăimântă,
atunci ar trebui să încetezi să mai pui întrebări de speriat.
Mă duc să mă cac.
Să te întreb ceva.
Când ai luat decizia asta? Când stăteai acolo și mâncai gogoașa aia?
Da. Stăteam aici, mâncam gogoașa, beam cafeaua,
revedeam incidentul în minte,
când am avut, cum zic alcoolici, un moment de claritate.
La dracu! Va urma!
- Te iubesc, dovlecel! - Te iubesc, iepuraș!
- Toată lumea să stea calmă! Ăsta e un jaf!
Dacă mișcă vreunu', o să vă execut unu' câte unu'!
- Ați înțeles? Păstrați liniștea! - Chelnerițele la podea!
Treceți dracu la podea!
Sunteți într-un unghi mort. Luați-vă babele și ieșiți din separeu!
- Mexicanilor, afară din bucătărie! - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8...
Ce dracu faci? Stai jos!
- Stai jos! - Aruncă sacii ăia!
Mișcați-vă!
Mișcă-te!
Stai jos la podea!
Bunicule! Jos!
Eu sunt managerul și nu e nici o problemă. Nici o problemă!
- O să-mi faci vreo problemă? - Nu, domnule!
Am crezut că ai zis că o să-mi faci o problemă!
- Cred că avem un erou aici, iepuraș. - Execută-l!
Nu sunt un erou.
- Sunt doar managerul unei cafenele. - Stai dracu jos!
Restaurantul e al nostru!
Luați ce vreți!
- Vorbește cu clienții! - Da.
Spune-le să stea calmi și totul o să se termine.
- Mă înțelegi? - Da!
Ascultați, toată lumea!
Fiți calmi, cooperați,
și totul se va termina într-un minut!
Stai jos! Foarte bine!
Bine, oameni buni, o să vin pe la voi să vă iau portofelele!
Nu vorbiți. Le aruncați în sac! S-a înțeles?
Am zis, s-a înțeles?
Bine! Acum, scoateți portofelele!
Așa! Stai jos! În sac!
- În sac! - N-am nimic la mine, omule!
În sac!
Ce aștepți? În sac!
Laura! Laura! Bacșișurile. În sac!
- Ăla e un telefon celular? - Da.
În sac!
Mai repede, așa! Stați jos la podea!
În sac!
- Ce e în geantă? - Rufele murdare ale șefului meu.
- Șeful tău te pune să-i speli rufele murdare? - Când le vrea curate.
- Mi se pare o slujbă de căcat. - Ciudat, mă gândeam la același lucru.
- Deschide-o. - Mă tem că nu pot să fac asta.
- Nu te-am auzit. - Ba da, m-ai auzit.
Ce se întâmplă?
- Se pare că avem un șmecher printre noi. - Împușcă-l în față!
Asta nu e prima oară când am un pistol îndreptat către mine.
- Dacă nu-ți iei mâna de pe geantă... - Nu mai cauza probleme!
O să ne omori pe toți! Dă-le ce vor ca să plece de aici!
Taci dracului din gură, grăsane! Asta nu e treaba ta!
Stai calmă, iepuraș, stai calmă.
Nici o problemă. Am totul sub control.
O să număr până la trei.
Dacă nu deschizi geanta, o să descarc arma în fața ta.
Ne-am înțeles?
Unu...
doi...
- Trei. - Okay, Ringo!
Ai câștigat!
E a ta!
Deschide-o!
Hei, ce e?
Ce e?
E ceea ce cred eu că e?
Î-hî.
E frumos!
La naiba, ce e?
Dă-i drumul! Dă-i drumul!
- Dă-i drumul, sau te omor! - Spune-i târfei să se calmeze!
- Spune, "Târfo, calmează-te!" Spune, "Târfo, calmează-te!" - Stai calmă! Stai calmă!
- Spune-i târfei să se calmeze! - O să mori urât de tot!
- Calmeaz-o pe târfa aia! - Calmează-te, iepuraș!
- Dă-i drumul! - Calmează-te, iepuraș!
- Acum, promite-i că o să fie bine! - Promit!
- Spune-i să se calmeze! - Calmează-te, iepuraș!
- Acum spune-mi numele ei. - Yolanda.
Bine, Yolanda, n-o să facem vreo prostie, nu-i așa?
- Să nu-i faci vreun rău! - Nimeni n-o să pățească nimic!
O să fim ca cei trei Fonzies. Și cum e Fonzie?
- Haide, Yolanda! Cum e Fonzie? - E calm.
- Cum? - Calm.
Correctamundo. Și așa vom fi și noi.
O să fim calmi.
Acum, Ringo, o să număr până la trei.
Și când ajung la trei,
vreau să lași arma,
să pui palmele pe masă și fundul pe scaun.
Și când faci asta,
fă-o calm.
Ești gata?
Unu,
doi,
trei.
- Acum dă-i drumu'! - Yolanda!
Am crezut că o să fii calmă. Când țipi la mine mă enervez.
Când mă enervez, mă înspăimânt.
Și când nenorociții se sperie, atunci tot ei sunt împușcați accidental.
Ca să știi, dacă îi faci ceva, ești mort!
Se pare că asta e situația.
Dar nu vreau asta.
Și nici tu nu vrei asta.
Și Ringo aici de față, sigur nu vrea asta.
Așa că să vedem ce putem face.
Uite care e situația...
În mod normal, amândoi ați fi fost morți demult,
dar se întâmplă că m-ați prins într-o perioadă de tranziție,
și nu vreau să vă omor; Vreau să vă ajut.
Dar nu pot să vă dau geanta asta, pentru că nu-mi aparține.
De altfel, am trecut prin prea multe căcaturi de dimineață pentru geanta asta...
ca să v-o dau vouă așa pur și simplu.
Vincent!
- Stai calm! Yolanda, e în regulă, baby. - Dă-te înapoi!
Totul e calm! Încă discutăm.
- Haide! Îndreaptă arma spre mine! Îndreaptă arma spre mine! Așa!
Acum, Vincent, dă-te înapoi...
și nu fă nici un lucru.
Spune-i că e în regulă.
- E în regulă, iepuraș. - Cum stăm, baby?
Trebuie să mă piș.
Vreau să mă duc acasă.
Rezistă, baby. Sunt mândru de tine. Și Ringo e mândru de tine.
Aproape s-a terminat. Spune-i că ești mândru de ea.
- Sunt mândru de tine, iepuraș. - Te iubesc.
- Și eu te iubesc, iepuraș. - Acum,
vreau să te uiți în sac și să-mi cauți portofelul.
- Care e? - E cel pe care scrie "Bad Motherfucker".
Ăsta e.
Deschide-l. Scoate banii.
Numără-i!
Cât e?
Cam 1. 500 de dolari.
OK, pune-i în buzunarul tău. Sunt ai tăi.
Împreună cu restul portofelelor și ce era în casa de bani,
eu zic că e un jaf încununat de succes, ei?
Jules, îi dai lu' prostul ăsta 1. 500 de dolari? Îl împușc imediat.
Nu, Yolanda! Yolanda! N-o să facă nimic!
Vince, taci dracului din gură!
- Taci! - Haide, Yolanda! Stai cu mine, baby!
Nu îi dau lui, Vincent.
Îmi cumpăr ceva cu banii ăștia.
- Vrei să știi ce îmi cumpăr, Ringo? - Ce?
Viața ta. Îți dau banii ăștia, ca să nu fiu nevoit să te omor.
Citești Biblia, Ringo?
Nu prea.
Păi, e un pasaj pe care l-am memorat.
Ezechiel 25:17.
Calea omului cinstit este blocată din toate părțile...
de nedreptățile oamenilor egoiști...
și de tirania oamenilor diabolici.
Binecuvântat fie acela, care în numele carității și a bunăvoinței,
îi călăuzește pe cei slabi prin Valea Întunericului,
pentru că el este cel care ține la tine și găsitorul copiilor pierduți.
Și îi voi lovi cu răzbunare și mânie...
pe cei care încearcă să-mi otrăvească și să-mi distrugă Frații.
Și vei ști că Eu sunt Dumnezeu...
când mă voi răzbuna pe tine.
Am tot zis rahatul ăsta de ani de zile,
și dacă îl auzeai, asta însemna că ești mort.
Niciodată nu m-am gândit ce vrea să însemne.
Credeam că e o chestie dură, bună de zis nenorocitului...
înainte să-l găuresc.
Dar am văzut ceva dimineață, care m-a făcut să mă gândesc de două ori.
Vezi tu, acum mă gândesc că poate înseamnă...
că tu ești omul diabolic, iar eu sunt omul cinstit,
și dl. 9-milimetri de aici e cel care călăuzește...
protejându-mi fundul meu cinstit prin Valea Întunericului.
Sau ar putea să însemne...
că tu ești omul cinstit, iar eu sunt cel care călăuzește,
și lumea e cea care e diabolică și egoistă.
Mi-ar plăcea asta.
Dar asta nu e adevărat.
Adevărul e că
tu ești cel slab...
și eu sunt tirania oamenilor diabolici.
Dar mă străduiesc, Ringo.
Mă străduiesc mult...
să fiu cel care călăuzește.
Du-te!
Cred că ar trebui să plecăm acum.
- - Da, probabil e o idee bună.