Sméagol !
Am prins unul !
Am prins un pește, Sméag !
Scoate-l ! Haide !
Déagol !
Déagol...
Dă-ni-l nouă, Déagol, dragul meu...
De ce ?
Pentru că e ziua mea și îl vreau.
Neprețuitul meu !
Ne-au blestemat...
Ucigașule !
"Ucigaș" ne spun...
Ne-au blestemat și ne-au alungat.
Gollum, gollum...
Și am plâns, neprețuitule.
Am plâns fiindcă eram atât de singuri.
Un pește dulce și zemos De-om prinde-i tot ce vrem de ros.
Și am uitat gustul pâinii...
Foșnetul copacilor...
Adierea vântului...
Ne-am uitat chiar și numele.
Neprețuitul meu !
Treziti-vă !
Treziți-vă, somnoroșilor !
Trebuie să plecăm, da !
Trebuie să plecăm de-ndat' !
N-ai dormit deloc, domnu' Frodo.
Pe mine m-a luat somnul și am dormit prea mult.
Trebuie să fie târziu.
Nu, nu este. Nu e nici amiază încă.
Zilele sunt tot mai întunecate.
Veniți !
Trebuie să plecăm ! Nu e timp !
Nu înainte să-mbuce ceva domnu' Frodo.
Nu avem timp de pierdut, prostănacule !
Poftim.
Și tu ?
Mie nu mi-e foame. N-am chef de pâine de-a elfilor, în tot cazul.
Sam...
Bine. Dar nu mai avem prea multă.
Trebuie să fim cu băgare de seamă, altfel vom rămâne fără mâncare.
Hai, mănâncă, domnu' Frodo !
Am numărat îmbucăturile. Ar trebui să ne ajungă.
Pentru ce ?
Pentru drumul spre casă.
Veniți, hobbiților !
Suntem foarte aproape acum. Foarte aproape de Mordor...
Aici nici un loc nu-i sigur. Grăbiți-vă !
ÎNTOARCEREA REGELUI
Mă simt de parcă aș fi acasă, la Dragonul Verde, după o zi de trudă.
Doar că tu n-ai trudit în viața ta o zi.
Bine ați venit la Isengard, domniile voastre !
Pișicherilor ! Ne-ați făcut să venim într-o goană,
ca să vă găsim aici chefuind ! Și fumând !
Suntem pe câmpul de izbândă,
îngăduindu-ne câteva răsfățuri bine meritate.
Carnea de porc, mai ales, e grozav de bună.
Carnea de porc ?
Hobbiți...
Suntem la porunca lui Arborebărbos,
care se îngrijește acum de rânduielile din Isengard.
Tinere Gandalf,
mă bucur că ești aici.
Lemnul și apa, bușteanul și piatra, pe toate le pot stăpâni.
Dar aici avem de-a face cu un vrăjitor,
care s-a ferecat în turnul lui.
Acolo și trebuie să rămână Saruman, în paza ta, Arborebărbos.
Să-l scurtăm de cap și să isprăvim cu el !
Nu.
Nu mai are nici o putere.
Scârbăvnicia lui Saruman e dusă de ape.
Aici vor trăi din nou copaci.
Copaci tineri...
- Copaci sălbatici. - Pippin !
Pe scoarța mea !
Peregrin Took ! Iau eu asta, băiete.
Repede !
În astă seară îi slăvim pe cei ce și-au vărsat sângele
ca să apere acest pământ.
- Slavă bravilor morți ! - Slavă !
Mă bucur pentru tine. E un om de ispravă.
Amândoi sunteți oameni de ispravă.
Nu Théoden din Rohan a fost cel care ne-a dus poporul la izbândă.
Nu mă băga în seamă...
Ești tânără, iar seara asta e pentru tine.
Poți să cauți în lung și-n lat,
N-ai să găsești bere așa de bună Cum era cea de-o beam acas'.
Amăgiți-vă cu berea voastră, Beți carafe-ntregi, de vreți.
Singura licoare pentru cei bravi E cea de la Dragonul Verde.
Nici o veste despre Frodo ?
Nici cea mai vagă. Nimic.
Avem timp.
Cu fiecare zi, Frodo se apropie tot mai mult de Mordor.
Cum putem fi siguri de asta ?
Ce-ți spune inima ?
Că Frodo trăiește.
Da.
Trăiește.
Prea primejdios !
Hoții ! Ei ni l-au furat !
Omoară-i ! Omoară-i pe amândoi !
Liniște ! Nu trebuie să-i trezim.
Să nu stricăm totul tocmai acum !
Dar ei știu !
Ne privesc bănuitor.
Ce spui, neprețuitule drag ?
Sméagol își pierde cumva cumpătul ?
Nu. Defel. Niciodată !
Sméagol îi urăște pe hobbiții nesuferiți !
Sméagol vrea să-i vadă morți.
Și îi vom vedea.
Sméagol a făcut asta cândva. Poate s-o facă din nou.
E al nostru !
Trebuie să le luăm Neprețuitul. Trebuie să ni-l luăm înapoi !
Răbdare, dragul meu...
Întâi de toate, trebuie să-i ducem la Ea.
O să le ducem pașii spre Scara Șerpuită.
Da, scările... Și apoi ?
Sus, sus ! În sus pe scări om merge,
până om ajunge la tunel.
Și odat' ce vor intra acolo...
Nu mai există ieșire.
Ea e veșnic flămândă.
Veșnic caută de mâncare.
Ea trebuie să mănânce. Și nu are parte decât de orci jegoși.
Care nu-s tocmai buni la gust, așa-i, neprețuitule ?
Nu. Nu-s deloc gustoși, dragul meu.
Ea tânjește cumplit după niscaiva carne dulce.
Carne de hobbit !
Și când, după ce-o isprăvi, le-o zvârli oasele și hainele,
atunci îl vom găsi !
Și va fi al meu !
Al nostru.
Da. Am vrut să spunem "al nostru".
Gollum, gollum...
Neprețuitul va fi al nostru,
odat' ce hobbiții vor fi morți !
Nemernic ce...
Nu ! Stăpâne !
Nu, Sam ! Dă-i pace !
L-am auzit cu urechile mele zicând că vrea să ne omoare !
Niciodată ! Sméagol n-ar putea să facă rău nici unei muște !
Hobbitul gras și urât îl urăște pe Sméagol
și născocește minciuni scârboase !
Vierme nenorocit ! Îți rup gâtul !
Sam !
Mă faci pe mine mincinos ! Tu ești mincinosul !
Dacă se sperie și fuge, s-a zis cu noi !
Nu-mi pasă ! Nu pot să fac asta, domnu' Frodo.
- N-o să aștept să ne omoare ! - Nu-l gonesc !
Nu pricepi, nu-i așa ? E un ticălos !
Nu putem să facem asta fără o călăuză, Sam.
Am nevoie să-mi fii alături.
Îți sunt alături, domnu' Frodo.
Știu, Sam.
Ai încredere în mine !
Vino, Sméagol !
Stelele sunt acoperite de un văl...
Ceva se mișcă la Răsărit.
Un rău neadormit.
Ochiul dușmanului se pune în mișcare.
Ce faci ?
Pippin !
Pippin ?
- Te-ai scrântit ? - Vreau doar s-o văd.
- S-o mai văd o dată. - Pune-o la loc !
Pippin...
Nu !
Pippin !
E aici !
Te văd !
Pippin !
Ajutor ! Gandalf, ajută-l !
Ajutați-l !
Pippin !
Took, prostovanule !
Uită-te la mine !
Gandalf... Iartă-mă !
Uită-te la mine ! Ce ai văzut ?
Un copac.
Un copac alb, într-o curte de piatră...
Un copac uscat.
Orașul era în flăcări.
Minas Tirith ? Asta e ceea ce ai văzut ?
Am văzut...
L-am văzut pe El !
I-am auzit glasul, vorbind în mintea mea.
Ce i-ai spus ?
Vorbește !
M-a întrebat care mi-e numele. Nu i-am răspuns. A durut !
Ce i-ai spus despre Frodo și despre Inel ?
Nu era urmă de minciună în ochii lui Pippin.
Un prostovan, e drept, dar unul cu inima cinstită.
Nu i-a spus nimic lui Sauron despre Frodo și despre Inel.
În chip ciudat, am avut noroc.
Pippin a zărit în palantír o străfulgerare a planului dușmanului.
Sauron se pregătește să atace orașul Minas Tirith.
Înfrângerea de la Văgăuna lui Helm i-a spus mult dușmanului.
Știe că moștenitorul lui Elendil e gata să-l înfrunte.
Oamenii nu sunt așa de nevolnici cum credea el.
Sunt încă îndeajuns de curajoși și de puternici ca să fie un pericol.
Sauron se teme de asta.
Nu vrea să riște ca oamenii din Pământul-de-Mijloc
să se unească sub o singură flamură.
Va șterge Minas Tirith de pe fața pământului,
înainte ca pe tronul oamenilor să urce un nou rege.
Dacă se aprind făcliile din Gondor, Rohanul trebuie să fie gata de război.
Spune-mi, de ce am sări în ajutorul celor care nu ne-au ajutat la greu ?
Ce datorăm noi Gondorului ?
- Mă duc eu. - Nu !
- Trebuie să fie înștiințați ! - Vor fi.
Trebuie să ajungi la Minas Tirith pe un alt drum.
Urmează cursul râului și ai grijă la corăbiile negre.
Trebuie să înțelegeți,
ceea ce s-a urnit acum nu mai poate fi stăvilit.
Plec spre Minas Tirith.
Și nu voi fi singur.
Dintre toți hobbiții băgăcioși, tu ești cel mai rău, Peregrin Took !
Dați-i zor !
- Unde mergem ? - De ce te-ai uitat ?
De ce trebuie să-ți bagi tu nasul întotdeauna ?
- Nu știu. Nu mă pot abține. - Niciodată nu poți !
Îmi pare rău, da ?
- N-o să mai fac. - Nu pricepi ?
Dușmanul crede că Inelul e la tine.
O să încerce să pună mâna pe tine. Trebuie să te ducă de aici.
Și tu ? Vii cu mine !
- Merry ? - Vino !
Cât de departe e Minas Tirith ?
Cale de trei zile, pentru un Nazgul înaripat.
Roagă-te să nu ne trezim cu vreunul pe urme.
Poftim... Să aveți pe drum.
Cea din urmă Frunză din Valea Lungă !
Știu că ai rămas fără buruiana-pipei. Fumezi prea mult, Pippin.
Dar... Doar o să vedem în curând !
- Nu-i așa ? - Nu știu.
- Nu știu ce o să se întâmple... - Merry !
Aleargă, Iute ca Gândul ! Arată-ne ce înseamnă zorul !
Merry !
Duceți-o pe drumul cel mai ferit.
O corabie așteaptă ancorată la Limanurile Cenușii,
gata s-o poarte dincolo de mare.
Cea din urmă călătorie a lui Arwen Undómiel...
Aici nu mai e nimic pentru tine.
Doar moarte.
Domniță Arwen...
Nu putem zăbovi.
Domnia Ta !
- Spune-mi ce ai văzut ! - Arwen !
Ai darul clarviziunii. Ce ai văzut ?
Am scrutat viitorul tău și am văzut moarte.
Dar există și viață !
Ai văzut acolo un copil ! L-ai văzut pe fiul meu.
Viitorul acela e aproape risipit.
Dar nu e pierdut !
Nimic nu e dincolo de îndoială.
Unele lucruri sunt.
Dacă îl părăsesc acum,
voi regreta pe vecie.
E timpul.
Cenușa flacără-ncinsă se va trezi
Din calea luminii umbrele vor fugi
Sabia cândva frântă renăscută va fi
Și cel făr'de coroană rege va deveni.
Fă sabia la loc !
Mâinile îți sunt reci.
Suflarea Eldarilor te părăsește.
A fost voința mea.
De-ți place sau nu,
nu mai e nici o corabie care să mă ducă de aici.
Tocmai am intrat pe pământurile Gondorului.
Minas Tirith !
Orașul regilor.
Faceți loc !
Ăsta e copacul !
- Gandalf ! - E Copacul Alb din Gondor.
E Copacul Regelui.
De fapt, Denethor nu e rege.
E doar un majordom, păzitor al tronului.
Ascultă-mă acum cu mare atenție. Denethor e tatăl lui Boromir.
Să pomenești de moartea preaiubitului său fiu
ar fi cât se poate de nechibzuit.
Nu pomeni nici de Frodo, nici de Inel.
Și nu spune nimic nici despre Aragorn.
De fapt, ar fi cel mai bine să taci chitic, Peregrin Took.
Slavă ție, Denethor, fiu al lui Ecthelion,
senior și cârmuitor al Gondorului !
Am venit cu vești și cu sfaturi, în acest ceas întunecat.
Poate că ai venit să-mi explici asta.
Poate că ai venit să-mi spui de ce e mort fiul meu.
Boromir a murit ca să ne salveze pe noi, pe mine și pe rubedenia mea.
A murit apărându-ne de-o sumedenie de dușmani.
Oricât de puțin ar însemna, mă ofer să intru în slujba Domniei Tale,
drept răsplată pentru ceea ce îi datorez.
Ridică-te !
Domnia Ta, va veni vremea să plângem moartea lui Boromir.
Dar vremea aceea nu poate fi acum.
Războiul bate la ușă. Dușmanul e la porțile cetății.
Ești majordomul orașului, răspunzi de apărarea lui.
Unde sunt oștirile Gondorului ?
Ai încă prieteni. Nu ești singur în bătălia asta.
Trimite solie lui Théoden din Rohan. Aprinde făcliile.
Te crezi tare isteț, Mithrandir.
Dar, cu toată agerimea ta, n-ai pic de înțelepciune.
Crezi că ochii Turnului Alb sunt orbi ?
Am văzut mai multe decât crezi.
Pe de-o parte, vrei să mă folosești drept pavăză în fața Mordorului.
Iar de pe alta, cauți să mă înlături.
Știu cine îl însoțește pe Théoden din Rohan.
Da, a ajuns la urechile mele zvon despre Aragorn, fiul lui Arathorn.
Și îți spun de pe-acum,
nu mă voi închina în fața acestui pribeag de la Miazănoapte,
cel din urmă dintr-o casă decăzută și de mult lipsită de măreție !
Nu ai fost numit majordom al cetății ca să nu îngădui întoarcerea regelui !
Eu sunt cârmuitorul Gondorului, nimeni altcineva !
Vino !
Bănuiesc că m-a primit în slujba lui doar așa, de formă.
Doar nu se așteaptă cineva să merg la luptă !
- Nu-i așa ? - Acum ești în slujba seniorului.
Va trebui să faci ce îți va cere, Peregrin Took, străjer al citadelei.
Ce liniște e !
E liniștea cea mare dinaintea furtunii.
Nu-s războinic de felul meu,
dar și mai cumplit e să fiu în pragul unei bătălii de care nu pot să scap.
Gandalf, e vreo nădejde pentru Frodo și Sam ?
Nădejde n-a fost nicicând prea multă.
Doar nădejdea unui nebun...
Dușmanul e gata de înfruntare.
Și-a adunat toate oștirile.
Nu-s numai orci, ci și oameni.
Legiuni de haradrimi de la Miazăzi,
mercenari de la țărmul mării...
Cu toții vor răspunde la chemarea Mordorului.
Va fi sfârșitul Gondorului, așa cum l-am cunoscut noi.
Aici va cădea mai grea lovitura ciocanului.
Dacă râul va fi cucerit de dușman, dacă fortăreața Osgiliath va cădea,
se va spulbera și cea din urmă apărare a orașului.
Dar noi îl avem pe Vrăjitorul Alb. Trebuie să însemne ceva.
Gandalf ?
Sauron își va arunca în luptă cel mai de temut slujitor,
pe cel care va conduce în luptă oștirile Mordorului.
Se spune că nici o ființă vie nu-l poate ucide.
Regele-vrăjitor din Angmar.
L-ai mai întâlnit.
El l-a înjunghiat pe Frodo pe Țancul Vremii.
E căpetenia Nazgulilor, cel mai de temut dintre Cei Nouă.
Minas Morgul e bârlogul lui.
Orașul Mort !
Tare urât loc ! Mișună de dușmani.
Repede ! Repede !
O să ne vadă !
Veniți ! Uite, l-am găsit !
Drumul spre Mordor.
Scara tăinuită !
Urcați !
- Nu, domnu' Frodo ! - Nu pe acolo !
- Ce face ? - Nu !
- Mă cheamă... - Nu !
Ascundeți-vă !
Simt împunsătura pumnalului lui !
Am ajuns și la asta, în cele din urmă...
Marea bătălie a vremurilor noastre !
Veniți, hobbiților ! Urcăm ! Trebuie să urcăm.
Tabla a fost așezată.
Piesele se mișcă pe ea...
Peregrin, flăcăule, am o misie pentru tine.
Încă un prilej pentru cineva din Comitat de a-și dovedi valoarea.
Să nu mă dezamăgești !
Liniște !
Spre râu ! Repede !
Haide !
Mai repede !
Trageți săbiile !
Rezistați !
Ce...
Amon Dîn !
Focul ! Făclia din Amon Dîn e aprinsă !
Nădejdea e reaprinsă.
Făcliile din Minas Tirith au fost aprinse !
Gondorul cere ajutor !
Și Rohanul îi va răspunde.
Adună-ți rohirrimii !
Strânge oștirea la Dunharrow.
Adună cât de mulți oameni pot găsi. Ai două zile !
În cea de-a treia, vom porni spre Gondor, la război.
Gamling ! Dă de veste în toată Obștea Călăreților.
Toți oamenii buni de luptă să se adune degrabă la Dunharrow.
- Vii cu noi ? - Doar până în tabără.
Tradiția cere femeilor să-i petreacă pe bărbații care pleacă la luptă.
Oamenii și-au găsit căpetenia.
Te vor urma în luptă, chiar de-ar fi să meargă la moarte.
Tu ne-ai readus speranța.
Așadar, sub zidurile Minas Tirith-ului se va hotărî soarta vremii noastre.
A sosit ceasul ! Călăreți din Rohan, ați făcut jurăminte.
E vremea să le împliniți. Pentru stăpân și pentru țară !
Faramir !
Nu le mai putem ține piept. Orașul e pierdut !
Spune-le oamenilor să se adune. Pornim spre Minas Tirith.
Nazgul !
Adăpostiți-vă !
Retrageți-vă ! Ne întoarcem la Minas Tirith !
Retragerea !
Vremea oamenilor s-a sfârșit.
A sosit vremea orcilor.
Adăpostiți-vă !
Adăpostește-te, Domnia ta !
Vine !
- E Mithrandir ! - Călărețul Alb !
Deschideți !
Mithrandir !
Ne-au străpuns apărarea. Au cucerit podul și malul dinspre Apus.
- Batalioane de orci trec râul. - E așa cum a spus seniorul Denethor.
El a văzut de mult ce năpastă ne va lovi.
A văzut, dar n-a făcut nimic !
Faramir ?
Nu e primul hobbit pe care îl vezi.
Nu.
I-ai văzut pe Frodo și pe Sam ?
Unde ? Când ?
În Ithilien. Acum mai puțin de două zile.
Au luat drumul spre Valea Morgul, Gandalf !
Urmează trecătoarea Cirith Ungol...
Ce înseamnă asta ?
Ce e ?
Spune-mi totul, de-a fir a păr, Faramir.
Ai grijă, stăpâne !
Nu cumva să cazi de așa de sus !
Scările sunt tare primejdioase.
Vino, stăpâne !
Vino la Sméagol !
Domnu' Frodo !
Înapoi !
Nu-l atinge !
De ce-l urăște pe sărmanul Sméagol ?
Ce rău i-a făcut lui Sméagol ?
Stăpâne ?
Stăpânul poartă povară grea.
Sméagol știe. Teribil de grea povară.
Grasu' n-are de unde să știe.
Sméagol are grijă de stăpân.
Grasul vrea Inelul.
Are nevoie de el. Sméagol a văzut asta în ochii lui.
Foarte curând ți-l va cere. Ai să vezi.
Grasul o să ți-l ia.
Trimite toate trupele la luptă.
Nu slăbiți atacul până când orașul nu e în mâinile voastre.
Omorâți-i pe toți !
- Și vrăjitorul ? - Pe el o să-l înfrâng eu.
Unde sunt călăreții lui Théoden ?
O să vină oștirea Rohanului ? Mithrandir !
Acum, curajul e cea mai bună apărare a voastră.
Jur să fiu credincios și să slujesc Gondorul,
în vreme de pace ori de război, întru viață ori întru moarte,
din...
Începând din acest ceas,
până când seniorul mă va dezlega de jurământ
sau moartea mă va răpune.
Iar eu nu voi uita aceasta
și voi răsplăti pe măsură ceea ce este dat.
Credința cu dragoste.
Vitejia cu prețuire.
Trădarea cu răzbunare.
Cred că n-ar trebui să renunțăm cu atâta ușurință
la fortăreața pe care fratele tău a păstrat-o neatinsă atâta vreme.
Ce dorești să fac ?
Nu voi ceda fără de luptă râul Pelennor.
Osgiliath trebuie recucerită.
Osgiliath e în mâinile dușmanului, Domnia Ta.
În vreme de război, riscurile sunt multe.
E aici vreun căpitan care are curajul să îndeplinească porunca stăpânului ?
Îți dorești acum ca totul să fi fost altminteri,
ca eu să fi murit, iar Boromir să trăiască încă.
Da.
Asta îmi doresc.
Cum Boromir ți-a fost răpit,
voi face tot ce îmi va sta în puteri, în locul lui.
Dacă mă întorc, poate vei gândi mai bine despre bine, tată.
Depinde de felul în care te vei întoarce.
Ce pui la cale ?
Cotrobăi, nu ?
Cotrobăi ?
Hobbitul cel gras e așa de amabil mereu !
Sméagol le arată drumuri tainice, pe care nimeni altcineva nu le știe,
iar ei îi spun că el cotrobăie !
Foarte drăguți prieteni ! Da, da, neprețuitule !
Gata, încetează !
M-ai speriat din somn, asta-i tot.
Ce făceai ?
Cotrobăiam.
Foarte bine. Fă ce vrei !
Îmi pare rău că te trezesc, domnu' Frodo.
Trebuie s-o luăm din loc.
- E încă întuneric. - Aici e întuneric tot timpul.
A dispărut !
- Pâinea de la elfi ! - Cum ?
Era tot ce mai aveam !
El a luat-o, cu siguranță !
Sméagol ? Nu, nu bietul Sméagol.
Sméagol nu poate să sufere scârboșenia de pâine elfească.
Ești un nemernic mincinos ! Ce-ai făcut cu ea ?
El nu mănâncă așa ceva.
- Nu putea s-o ia el. - Uite !
Ce e asta ?
Firimituri de pâine, pe haina lui ! El a luat-o !
L-am văzut. Se îndoapă mereu pe furiș, când stăpânul nu se uită !
Mincinos ordinar !
Nemernic nerușinat și fățarnic !
Sam !
Încetează !
Sam !
- Îl omor ! - Nu, Sam !
Îmi pare rău... N-am vrut să fac asta, dar eram așa de furios !
- Odihnește-te un pic. - E în ordine.
Nu. Nu e deloc în ordine. Ești epuizat.
De vină e Gollum. Și locul ăsta !
Și chestia aia pe care o porți la gât.
Te pot ajuta. Aș putea să-l port eu un timp.
Aș putea să-l port eu.
Să împarți povara...
Pleacă !
Nu vreau să-l păstrez.
Vreau doar să te ajut.
Vezi ?
ÎI vrea pentru el.
Ține-ți gura !
- Pleacă de aici ! Întinde-o ! - Nu, Sam.
Tu o să pleci.
Îmi pare rău, Sam.
Dar minte ! Te-a învrăjbit împotriva mea !
Nu-mi mai poți fi de folos.
Nu vorbești serios...
Du-te acasă.
Faramir !
Dârzenia tatălui tău a devenit nebunie.
Nu-ți irosi viața în chip nesăbuit !
Cum să-i dovedesc credința mea, dacă nu așa ?
Tatăl tău te iubește, Faramir.
Își va aminti asta, înainte să se sfârșească totul.
Știi să cânți, jupâne hobbit ?
Da...
Cel puțin, îndeajuns de iscusit pentru cei de-un neam cu mine.
Dar noi nu avem cântece potrivite pentru săli mari și vremuri negre.
De ce n-ar fi cântecele tale potrivite pentru sălile mele ?
Hai, cântă-mi ceva !
Casa mi-a rămas în urmă, Lumea-ntreagă în față e.
Multe drumuri se întind,
Pe cărări de umbră, Prin bezna nopții,
Până când stelele pe cer se aprind.
Negură și cețuri, Nori grei și văl de umbre,
Toate-acum vor dispărea,
Toate vor...
Dispărea...
A venit regele !
Măria Ta !
Slavă ție, stăpâne !
Câți, Grimbold ?
Am adus 500 de oameni de pe meleagurile de la Apus.
Și încă 300 de la Hotarul Mlaștinilor.
Unde sunt călăreții din Ținutul Zăpezii ?
Nu a venit nici unul, Măria Ta.
Șase mii de sulițe.
Mai puțin de jumătate din cât am sperat...
Șase mii nu sunt de-ajuns să înfrângem oștirea Mordorului.
Vor mai veni și alții.
Fiecare oră pierdută scade șansele Gondorului.
Mai așteptăm până în zori. Apoi va trebui să plecăm.
Caii sunt agitați, iar oamenii nu scot o vorbă.
În umbra muntelui devin tot mai neliniștiți.
Drumul acela...
Unde duce ?
E drumul spre Dimholt, Poarta de sub munte.
Nici unul din cei care s-a aventurat într-acolo nu s-a mai întors.
Muntele acela e blestemat.
Aragorn !
Să găsim ceva de mâncare.
Așa...
Un adevărat cavaler din Rohan !
Sunt gata !
Îmi pare rău... Dar nu-i chiar așa de periculoasă.
Nici măcar nu-i ascuțită.
Asta nu e bine. N-o să omori prea mulți orci cu un tăiș neascuțit.
Hai !
Du-te la fierar ! Haide !
N-ar trebui să-l încurajezi.
N-ar trebui să te îndoiești de el.
Nu mă îndoiesc de suflet, doar de lungimea brațului.
De ce să fie lăsat în urmă ? Are la fel de multe de apărat ca și voi !
De ce el n-ar avea dreptul să lupte pentru cei dragi ?
Aleg o viață de muritor.
Aș vrea să-l mai fi putut vedea,
pentru ultimă oară...
Domnia Voastră ?
Regele Théoden vă așteaptă.
Vă las singuri.
Domnia ta Elrond...
Vin în numele unei ființe dragi.
Arwen e pe moarte.
Nu mai are mult, căci răul care vine dinspre Mordor se întinde repede.
Lumina Stelei Înserării se stinge.
Pe măsură ce puterea lui Sauron crește, lumina ei se stinge.
Viața lui Arwen e acum legată de soarta Inelului.
Umbra se întinde asupra noastră, Aragorn. Sfârșitul a sosit.
Nu va sfârșitul nostru, ci al lui.
Te duci la război, dar nu și la izbândă.
Oștirile lui Sauron se îndreaptă spre Minas Tirith, cum știi.
Dar în mare taină trimite alte trupe, care vor ataca dinspre râu.
O flotă de corăbii ale corsarilor pleacă dinspre Miazăzi.
Vor ajunge în oraș în două zile.
Au cu mult mai mulți soldați.
Aveți nevoie mai mulți oameni, Aragorn.
Nu mai sunt alții.
Mai sunt cei care și-au făcut bârlog în adâncul muntelui.
Ucigași...
Trădători...
Vrei să-i chemi la luptă ? Nu cred în nimic.
Nu ascultă de nimeni.
Vor asculta de regele Gondorului.
Anduril, Flacăra de la Apus, făurită din frânturile lui Narsil.
Sauron nu va fi uitat sabia lui Elendil.
Tăișul ce-a fost frânt cândva se va întoarce la Minas Tirith.
Omul care stăpânește puterea acestei săbii poate aduna la porunca lui
o oștire mai cumplită decât oricare alta de pe fața pământului.
Uită de Pribeag. Fii cel ce ți-a fost scris să fii.
la drumul spre Dimholt.
Le dau speranță oamenilor.
Pentru mine nu păstrez nici una.
De ce faci asta ?
Războiul vine dinspre Răsărit. Nu poți pleca în pragul bătăliei !
Nu-i poți părăsi pe oameni.
Éowyn...
Avem nevoie de tine aici !
De ce ai venit ?
Nu știi de ce ?
Iubești o umbră doar, o plăsmuire.
Nu-ți pot da ceea ce cauți.
Unde crezi că pleci ?
Nu și acum ! De data asta, rămâi aici, Gimli.
N-ai învățat nimic despre încăpățânarea dwarfilor ?
Obișnuiește-te cu gândul. Mergem cu tine, flăcău.
Ce se întâmplă ?
Unde pleacă ?
Nu înțeleg !
Domnia ta Aragorn !
De ce pleacă în pragul bătăliei ?
Pleacă pentru că nu e nici o nădejde.
Pleacă pentru că trebuie să facă asta.
Au venit prea puțini. Nu putem înfrânge oștirile Mordorului.
Nu.
Nu putem.
Cu toate astea, îi vom înfrunta în luptă.
Am lăsat porunci clare.
Oamenii vor asculta de tine, în lipsa mea.
Ia-mi locul, în Lăcașul Auriu.
Fie să aperi mult timp Edorasul, dacă bătălia se va sfârși prost !
Ce alte îndatoriri îmi lași, stăpâne ?
Îndatoriri ?
Nu.
Aș vrea să zâmbești din nou,
să nu-i jelești pe cei pentru care a venit timpul.
Vei trăi să vezi reînviate acele zile.
Fără de disperare...
Ce fel de oștire ar hălădui într-un loc ca ăsta ?
Una blestemată.
Cu mult timp în urmă, oamenii muntelui i-au jurat
ultimului rege al Gondorului să-i vină în ajutor în bătălie.
Dar, atunci când a sosit clipa,
când Gondorul avea nevoie disperată de ajutor, au dat bir cu fugiții,
ascunzându-se în bezna muntelui.
Iar Isildur i-a blestemat să nu-și găsească odihna,
până nu-și vor fi împlinit jurământul.
Simt cum mi se răcește sângele !
Drumul e închis.
A fost construit de cei morti. Și morții îl păzesc.
Drumul e închis.
Brego !
Nu mă tem de moarte !
Ăsta e un lucru nemaiauzit !
Un elf intră în măruntaiele pământului, când un dwarf se teme ?
N-o să aflu niciodată cum se va sfârși.
Trebuie să mergem iute, cu cât mai puține poveri.
Ne așteaptă drum lung.
Oameni și animale vor avea nevoie de putere, pentru lupta ce-i așteaptă.
Hobbiții cei mărunței n-au ce căuta la război, jupâne Meriadoc.
Toți prietenii mei sunt la luptă ! Mi-ar fi rușine să rămân mai prejos.
E drum de trei zile, în galopul cailor, până la Minas Tirith.
Nici unul dintre călăreții mei nu te poate purta drept povară.
Vreau să lupt !
Am spus tot ce aveam de spus.
Mergi cu mine !
Domniță ?
Încolonați-vă ! Mai repede !
Porniti !
Porniți spre Gondor !
Cine a intrat pe tărâmul meu ?
Cel căruia i te vei supune.
Morții nu îngăduie prezența celor vii.
Pe a mea o veți îngădui !
Drumul e închis.
A fost construit de cei morți.
Și morții îl păzesc.
Drumul e închis.
Acum trebuie să muriți !
Îți cer să-ți respecți jurământul !
Nimeni nu-mi poate porunci mie, în afară doar de regele Gondorului !
Sabia aceea a fost ruptă !
A fost făurită din nou.
Luptați pentru noi și redobândiți-vă onoarea !
Ce spuneți ?
Îți pierzi vremea, Aragorn.
N-au avut strop de onoare în viață, nu au nici acum, morți.
Sunt moștenitorul lui Isildur !
Luptați pentru mine
și vă voi dezlega de jurământ, odată împlinit.
Ce spuneți ?
Deschideți porțile ! Repede !
Repede !
Faramir !
Nu-mi spuneți că a fost răpus !
Au fost copleșiți de dușman. Nu a scăpat nimeni cu viață.
Teamă...
Orașul e doborât de teamă.
Să le ușurăm suferința.
- Eliberați prizonierii ! - Catapultele !
Fiii mei au pierit !
Stirpea mea s-a stins.
Trăiește !
- Casa Majordomilor moare aici. - Are nevoie de îngrijire, Domnia Ta !
Stirpea mea s-a stins !
Domnia Ta !
Rohanul ne-a lăsat în voia sorții.
Théoden m-a trădat.
Părăsiți posturile !
Fugiți ! Fugiți și salvați-vă viața !
Pregătiți-vă de luptă !
Repede ! La ziduri ! Apărați zidurile !
Întoarceți-vă la posturi !
Trimiteți bestiile alea în abis !
Rămâneți pe loc !
- Avem nevoie de mai mulți bolovani ! - Feriți-vă !
La nivelul de jos ! Repede !
Mai repede !
Țineți-le piept ! Nu vă temeți !
Întoarceți-vă la posturi ! Luptați !
Nu trageți în turnuri ! Ochiți-i pe troli ! Omorâți trolii !
Ripostați !
Peregrin Took !
- Întoarce-te în citadelă ! - Am fost trimiși să luptăm.
Un hobbit nu are ce căuta aici.
Adevărat străjer al citadelei ! Întoarce-te sus ! Repede !
Aici !
Ce e locul ăsta ?
Stăpânul trebuie să intre în tunel.
Nu prea vreau asta.
E singurul drum.
Intră în tunel...
sau întoarce-te.
Nu mă pot întoarce.
- Ce e putoarea asta ? - E mizeria orcilor. Vin aici uneori.
Repede !
Pe aici !
Sméagol ?
Aici !
E lipicios ! Ce e asta ?
O să vedeți.
Da, o să vedeți !
Sméagol ?
Sméagol !
Sam...
"Iar ție, Frodo Baggins,"
"îți dăruiesc lumina lui Eärendil, cea mai iubită stea a nostră."
"Să-ți lumineze calea în locuri întunecate,"
"când toate celelalte lumini se vor fi stins în jurul tău."
Nesuferită musculiță,
De ce plângi tu oare ?
Prinsă-n plasă acum tu ești,
Curând-curând vei fi...
Mâncată !
A scăpat, nu-i așa, neprețuitule ?
Nu și de data asta.
- Nu și de data asta ! - Nu !
N-am făcut noi asta !
Sméagol nu i-ar face rău stăpânului ! Noi am promis.
Trebuie să ne crezi ! Neprețuitul e de vină.
El ne-a împins să facem asta.
Trebuie să-l distrug, Sméagol.
Trebuie să-l distrug, spre binele amândurora.
Nu !
Îmi pare așa de rău, Sam...
Îmi pare rău !
"Misia asta ție ți-a fost hărăzită, Frodo din Comitat."
"Dacă tu nu găsești o cale,"
"nimeni n-o va putea găsi."
Înapoi la porți !
Dați-i zor !
Mormânt nu vor avea Denethor și Faramir !
Nu vor cunoaște somn prelung trupurile lor îmbălsămate.
Vom arde precum regii păgâni din străvechime !
Aduceți lemne și ulei !
Așteptați !
Sunteți oștenii Gondorului !
Indiferent ce va intra pe porțile acelea, vă veți apăra cetatea !
Trageți !
Dă-i drumul, scârbăvnicie !
Dă-i drumul !
Nu-l vei mai atinge în veci !
Vino și termină ce ai început !
Înapoi !
Domnu' Frodo !
Nu...
Frodo !
Domnu' Frodo...
Trezește-te !
Nu mă lăsa singur aici !
Nu te duce acolo unde nu te pot urma !
Trezește-te !
Nu e adormit...
E mort !
Ce e asta ?
Se pare că bătrâna Shelob s-a distrat puțin.
A mai omorât unul, așa-i ?
Nu.
Ăsta nu-i mort.
Nu e mort ?
Îi înțeapă cu acul ei și îi lasă neputincioși ca un pește spintecat.
Apoi își face poftele cu ei.
Așa îi place să se hrănească. Sânge proaspăt !
Duceți-l în turn !
Sam, prostovanule !
Gunoiul ăsta o să se trezească peste câteva ceasuri.
Și o să-și dorească să nu se fi născut.
Spiritul lui se stinge...
Trupul îi arde. Arde deja.
Nu e mort !
Nu !
Nu ! Nu e mort !
Rămas-bun, Peregrin, fiul lui Paladin !
Te eliberez de jurământ.
Te du și mori cum crezi că va fi mai bine.
Turnați ulei pe lemne !
Hai ! Mișcați-vă !
- Grăbiți-vă ! - Gandalf !
Unde e Gandalf ?
Retragerea !
Zidurile au fost cucerite ! Retrageți-vă la al doilea nivel !
Duceți la adăpost femeile și copiii !
Retrageți-vă !
Intrați în oraș și ucideți tot în cale !
Duceți-i de aici !
Luptați ! Luptați până la ultimul !
Luptați pentru viața voastră !
Curaj, Merry ! Curaj ! Pentru prietenii noștri.
Pregătiți-vă de luptă, viermilor !
Sulițele în frunte, arcașii în spate !
Éomer, tu și éoredul tău mergeți în flancul stâng.
Gamling, vei urma stindardul regelui, pe mijloc.
Grimbold, tu și oamenii tăi luați-o prin dreapta, după ce treceți de zid.
Înainte ! Nu vă temeți de Întuneric !
Ridicați-vă, călăreți ai lui Théoden !
Suliți vor fi frânte, scuturi se vor face fărâme.
O zi de luptă-ncrâncenată, o zi scăldată-n sânge,
și soarele va răsări din nou !
Orice s-ar întâmpla, stai cu mine. O să am eu grijă de tine.
Porniți !
Înainte, spre prăpăd și al lumii sfârșit !
Moarte !
Înainte, eorlingi !
Trageți !
Moarte !
Trageți de voie !
Gandalf !
Gandalf, Denethor și-a pierdut mințile !
- Îl arde pe Faramir de viu ! - Urcă ! Repede !
Dati-ne foc !
Opriți nebunia asta !
Nu ! Nu-mi vei lua fiul !
Faramir !
Așa s-a sfârșit Denethor, fiul lui Ecthelion.
Mânați-i spre râu !
Apărați orașul !
Reîncolonați-vă !
Sună atacul ! Loviți-i în plin !
Tine frâiele ! Trage spre stânga !
Spre stânga !
Țintiți la cap !
Doboară-l !
Merry !
N-am crezut că așa se va sfârși.
Să se sfârșească ?
Nu. Drumul nu se sfârșește aici.
Moartea e doar o altă cărare
pe care trebuie să pășim.
Perdeaua cenușie a ploii se ridică încet deasupra lumii
și totul se transformă în cristal argintiu.
Și atunci vezi...
Ce, Gandalf ?
Ce vezi ?
Tărmuri albe...
și dincolo de ele.
În depărtare, meleaguri înverzite, scăldate-n vesel răsărit de soare.
- Nu e chiar așa de rău. - Nu.
Nu este.
Adunarea la mine !
Ospătează-te din carnea lui !
Te omor dacă îl atingi !
Nu te pune între Nazgul și prada lui !
Ați întârziat, ca de obicei, corsari nemernici !
Scoateți-vă cuțitele și spintecați tot ce vă iese în cale !
Coborâți odată, șobolani de mare !
Sunt destui pentru amândoi. Fie să învingă cel mai bun dwarf !
Nesăbuitule ! Nici un bărbat nu mă poate ucide !
Mori acum !
Eu nu sunt bărbat.
- 15 ! 16 ! - 17 !
- 29 ! - Legolas !
33 ! 34 !
Tot unul singur se pune !
Vin, vin !
Îți știu chipul...
Éowyn...
Vederea mi se întunecă.
Nu !
O să te salvez eu.
M-ai salvat deja.
Éowyn...
Trupul mi-e frânt.
Trebuie să mă lași să plec.
Mă duc la străbunii mei,
în a căror măreață tovărășie
nu voi avea de ce să mă simt rușinat.
Éowyn...
Eliberează-ne !
Nu-i o idee bună.
Flăcăii ăștia-s tare buni la ananghie, deși sunt morți.
Ne-ai dat cuvântul tău !
V-ați împlinit jurământul.
Plecați ! Găsiți-vă liniștea.
Merry !
Merry, eu sunt.
Pippin sunt...
- Știam că ai să mă găsești. - Da.
- Mă părăsești ? - Nu, Merry.
O să am grijă de tine.
Ia mâinile ! Cămașa aia lucioasă e a mea !
O să meargă la Marele Ochi, la fel ca toate celelalte.
Nu primesc ordine de la șobolanii din Morgul !
Pune mâna pe ea și te spintec într-o clipă !
Jigodia a vrut să mă taie ! Omorâți-l !
Asta e pentru Frodo !
Pentru Comitat !
Și asta, pentru bătrânu' meu !
Nu mai chițăi, șobolan laș !
O să te las într-o baltă de sânge, ca un porc înjunghiat !
- Nu și dacă te înjunghii eu primul ! - Sam !
Îmi pare așa de rău, Sam... Pentru tot.
- Să te iau de aici. - Prea târziu. S-a sfârșit...
Mi l-au luat. Sam, mi-au luat Inelul !
Să-mi fie cu iertare, dar nu l-au luat.
Am crezut că te-am pierdut.
Așa că l-am luat eu.
Doar ca să-l țin la adăpost.
Dă-mi-l.
Dă-mi Inelul, Sam.
Sam !
Dă-mi Inelul !
Trebuie să înțelegi.
Inelul e povara mea.
Te-ar distruge, Sam.
Vino, domnu' Frodo !
Să-ți găsim niște haine. Nu poți să te plimbi prin Mordor gol pușcă.
Am reușit, domnu' Frodo !
Am ajuns în Mordor !
Sunt atât de mulți !
Nu vom reuși să ne strecurăm nevăzuți.
El e ! E Ochiul !
Trebuie să intrăm acolo, domnu' Frodo.
Nu mai e cale de întoarcere.
Să mergem ! Să coborâm, deocamdată.
Nu-l mai pot vedea pe Frodo.
Întunericul e tot mai adânc.
Dacă Sauron ar fi pus mâna pe Inel, am fi știut.
Nu știm când, dar se va întâmpla.
A suferit o înfrângere, e drept,
dar în spatele zidurilor Mordorului, dușmanul își adună forțele.
Lasă-l să stea acolo !
N-are decât să putrezească ! De ce ne-ar păsa nouă ?
Pentru că zece mii de orci stau acum între Frodo și Muntele de Foc.
L-am trimis la moarte.
Nu.
Mai există nădejde pentru Frodo.
Are nevoie de timp și de un drum sigur prin câmpia Gorgoroth.
- Putem să-i oferim noi asta. - Cum ?
Atrăgând oștirile lui Sauron,
eliberând drumul în Mordor.
Apoi ne vom aduna forțele și vom porni spre Poarta Neagră.
Nu putem învinge prin forța armelor.
Nu pentru noi. Dar îi putem da o șansă lui Frodo,
atrâgând Ochiul lui Sauron asupra noastră.
Încât să nu mai vadă nici o altă mișcare.
O diversiune.
Sauron va bănui că e o capcană.
N-o să muște momeala.
Moarte sigură, șanse infime de izbândă...
Ce mai așteptăm ?
Către Poartă, puturoșilor !
Mișcați-vă ! Către Poartă !
Uite ! Orcii pleacă !
Vezi, domnu' Frodo ? În sfârșit, un fir de noroc !
Ia-o pe a mea.
Mai sunt câteva picături.
N-o să mai avem pentru drumul spre casă.
Nu cred că va mai exista un drum spre casă...
Jos, Frodo !
Ascunde-te !
Frodo !
Unde sunt ?
Să iasă seniorul Tărâmului Negru !
Să se facă dreptate !
Înapoi !
A plecat, domnu' Frodo !
Lumina a trecut, s-a îndreptat spre Miazănoapte.
Ceva i-a atras privirea într-acolo.
Rămâneți pe loc !
Fii ai Gondorului și ai Rohanului ! Frații mei !
Văd în ochii voștri aceeași teamă care mi-ar îngheța și mie inima.
Poate va veni o zi în care curajul oamenilor va pieri,
când ne vom părăsi prietenii și vom uita jurămintele făcute.
Dar ziua aceea nu e azi !
Cândva lupii vor da năvală, scuturile țăndări se vor face,
iar vremea oamenilor se va nărui în uitare.
Dar ziua aceea nu e azi ! Azi vom lupta !
În numele a tot ceea ce vă e drag pe acest pământ,
vă poruncesc să vă ridicați, oameni de la Apus !
N-aș fi crezut vreodată că o să mor luptând cot la cot cu un elf !
Dar cot la cot cu un prieten ?
Da.
Asta pot să fac.
Îți mai amintești Comitatul, domnu' Frodo ?
În curând va veni primăvara.
Livezile vor da în floare...
Iar păsările își vor face cuib în crângul de aluni.
Ai noștri vor semăna orzul pe câmpurile de jos,
vor mânca cele dintâi căpșune cu frișcă...
Mai ții minte gustul căpșunelor ?
Nu, Sam. Nu-mi amintesc gustul mâncării,
nici susurul apei,
nici mângâierea ierbii.
Sunt... gol, în beznă.
Nu mai e nimic. Nici un văl între mine și roata de foc.
Îl văd... cu ochii deschiși.
Atunci, să scăpăm de el, o dată pentru totdeauna !
Vino, domnu' Frodo !
Nu-l pot purta în locul tău,
dar te pot purta pe tine.
Vino !
Aragorn !
Elessar !
Pentru Frodo !
Uite, domnu' Frodo !
O intrare !
Aproape am ajuns !
Isteți hobbiți ! Ce sus s-au cățărat !
Frodo !
Vulturi !
Vin vulturii !
Frodo !
Sunt aici, Sam.
Distruge-l !
Haide ! Acum !
Aruncă-l în foc !
Ce mai aștepți ?
Dă-i drumul !
Inelul e al meu.
Nu !
Da !
Dă-mi mâna !
Prinde-mă de mână !
Nu !
Nu-ți da drumul !
Prinde-mă !
Frodo !
Nu mai e !
Am reușit !
Da, domnu' Frodo.
S-a sfârșit acum.
Pot să văd Comitatul.
Râul Brandywine...
Fundătura...
Artificiile lui Gandalf.
Luminile din Copacul Petrecerii.
Pe Rosie Cotton dansând...
Are funde în păr...
Dacă ar fi fost să mă însor vreodată,
pe ea aș fi vrut-o de soață.
Pe ea !
Sam cel Înțelept, mă bucur să fiu împreună cu tine.
Aici, unde se sfârșesc toate...
Gandalf ?!
Frodo !
Gimli !
De-acum încep zilele Regelui !
Fie ele binecuvântate !
Ziua aceasta nu e a unui singur om, ci a tuturor.
Să reclădim împreună această lume,
ca să ne putem bucura împreună de ea, în vremuri de pace.
Prieteni !
Voi nu îngenuncheați înaintea nimănui.
Și așa a fost.
Așa a început cel de-al patrulea ev al Pământului-de-Mijloc.
Iar Frăția Inelului,
deși prietenia și dragostea dintre tovarăși avea să fie veșnică,
s-a sfârșit.
După 13 luni din ziua în care Gandalf ne trimisese
în lunga noastră călătorie.
Ne regăseam privind locuri și oameni dragi.
Eram acasă.
Bună ziua !
Ai grijă cu dovleacul !
- Rosie, Rosie... - Noapte bună, băieți !
Cum înnozi la loc firele unui trai lăsat în urmă ?
Cum îți vezi mai departe de viața ta,
când, în adâncul sufletului, începi să înțelegi
că nu mai există drum înapoi ?
Există lucruri pe care timpul nu le poate îndrepta,
suferințe atât de adânci,
încât nu mai pot fi smulse din suflet.
"Într-acolo și din nou înapoi. Povestea unui hobbit"
Domnu' Frodo ?
Ce este ?
Au trecut patru ani de la ziua aceea pe Țancul Vremii, Sam.
Nu s-a vindecat niciodată pe deplin.
"Într-acolo și din nou înapoi."
"Povestea unui hobbit" de Bilbo Baggins
Și "Stăpânul Inelelor" de Frodo Baggins.
Ai terminat-o !
Nu încă.
Mai e loc pentru încă ceva.
Bilbo mi-a spus cândva că rolul lui în povestea asta se va sfârși,
că fiecare dintre noi va trebui să-și spună povestea lui.
Povestea lui Bilbo se sfârșește aici.
Pentru el nu vor mai exista alte călătorii.
În afară de una...
Mai zi-mi o dată, băiete. Unde mergem ?
În port, Bilbo. Elfii ți-au acordat o mare onoare:
un loc pe ultima corabie care va părăsi Pământul-de-Mijloc.
Frodo...
Am vreo șansă să mai văd vreodată vechiul meu inel ?
Cel pe care ți l-am dat ție.
Îmi pare rău, unchiule.
Mă tem că l-am pierdut.
Păcat !
Tare aș fi vrut să-l mai țin în mână o dată...
Iată o priveliște pe care n-am mai văzut-o nicicând.
Puterea Celor Trei Inele s-a sfârșit.
A venit vremea
stăpânirii oamenilor.
Marea ne cheamă acasă.
Cred că sunt gata pentru o nouă aventură.
Rămas-bun, vitejii mei hobbiți !
Mi-am dus treaba la bun sfârșit.
Iată-ne în cele din urmă pe țărmul mării,
și aici se sfârșește și Frăția noastră.
N-o să vă spun să nu plângeți,
căci nu toate lacrimile sunt rele.
E timpul, Frodo.
Ce vrea să spună ?
Am plecat să salvăm Comitatul, Sam.
Și l-am salvat.
Dar nu și pentru mine.
Nu vorbești serios !
Nu poți să pleci !
Ultimele pagini sunt pentru tine, Sam.
Dragul meu Sam,
nu poți să fii rupt în două pentru totdeauna.
Trebuie să fii întreg și puternic, mulți ani de-acum încolo.
Ai atâtea lucruri de care să te bucuri,
atâtea de făcut, de simțit !
Rolul tău în poveste nu s-a sfârșit.
M-am întors.