YES MAN
NUMĂR ASCUNS
Nu.
Asta înseamnă "nu".
Bună ziua.
Carl, știu că tu ești.
Bună, omule.
Chiar aveam de gând să te sun. Ce ciudat!
Ajunsesem la numărul tău și eram pe cale să apăs pe "trimite".
Ți-ai ascuns numărul?
Da, așa am făcut. Nu răspunzi niciodată când nu o fac.
Deci... ce faci?
Stau prin casă...
- Mi-ai primit mesajul, nu? - Ce? Mesajul? Ce?
Dacă nu vrei să ieșim diseară?...
Omule, sună grozav, mi-aș dori să pot veni.
Dar sunt foarte ocupat, știi ce spun?
Nu, nu știu. Deloc.
Am niște lucruri de făcut,
am de rezolvat o chestie.
Ar fi fost grozav în oricare altă seară.
La naiba!
- Ce chestie? - O chestie. Știi? O chestie.
Dacă ar fi în fața mea, ți-aș putea spune ce este.
- Dar știu că e o chestie. - O chestie...
Nu cred că ți-ai trecut nimic în calendar.
Ba da. Niște chestii specifice.
Ce chestii? Cum ar fi să stai la coadă la închirierile video?
Ce? Ce tot spui?
Nu sunt la centrul de închirieri video.
Sunt în apartamentul meu.
Te văd, Carl. Sunt în fața centrului de închirieri.
- Nu sunt eu. - Nu?
Știu ce se întâmplă.
E un tip care îmi seamănă leit
și care merge des la același centru de închirieri video ca mine.
Probabil că pe el îI vezi acum.
Uimitor, pentru că gura lui se mișcă în sincron cu ceea ce spui tu.
Carl, știu că nu spui nimic.
Haide, ieși afară.
- Știu că nu vorbești. - Ce?
- Carl! - Bine!
Uitați cine e aici!
Bună!
Nu-mi vine să cred. Este chiar Carl Allen.
Nu credeam că o să apuc eu ziua asta.
Ești scump la vedere, bătrâne cowboy.
Nu, dar am multe lucruri de făcut, niște chestii de rezolvat.
Multe chestii în așteptare, mă țin foarte ocupat.
Știi?
Te-nțeleg, frățioare.
Țineam neapărat să fii aici, Carl, pentru că avem de făcut un anunț.
Dragă, arată-i-I.
lată-I!
Ne-am logodit!
Doamne, bravo!
- E un pas important, nu? - Da, este unul imens!
Vă mișcați repede, e în regulă...
Cât au trecut, șase luni?
- Nu. - Doi ani.
Da, atunci e momentul potrivit.
Deci... vom organiza o petrecere de logodnă pe 21, cu bar deschis.
Ticălosule, știi cum să mă cumperi.
Carl, poți veni?
Da, vom vedea.
Ce e de văzut?
Doamne, uite cine e aici!
Nu pic în plasă. Ce e de văzut?
Carl, e un bar deschis. Care e problema?
Vorbesc serios... Stephanie e la bar.
Acea Stephanie?
Da, fosta mea soție este la bar.
Doamne, chiar e Stephanie.
Se pare că este cu cineva.
Da, par să se distreze. Ce bine... pentru ea.
la te uită, își ating organele genitale. Nu e uimitor?
Cât mă bucur că am ieșit în oraș!
- Bine, știi ce? Trebuie să plec. - Nu.
Nu, nu. Carl, vei rămâne.
Au trecut trei ani.
Nu poți pleca de fiecare dată când își face ea apariția.
Nu are legătură cu asta. Nu are legătură cu... Stephanie!
Carl!
- Peter... - E Stephanie, băieți!
Bună.
- Prietenul meu, Ted. - Bună.
Nu cred că...
Nici eu nu cred, nu cred...
Pleci?
Da, din păcate. Într-un moment foarte nepotrivit.
Pentru că abia ați ajuns aici.
Și tu abia ai ajuns, Carl.
Da, dar are o... chestie...
Da, e o chestie și...
nu am timp. Sunt în până de timp iar timpul este esențial.
Oricum, am gonoree.
Asta nu a sunat prea bine. Mă rog...
Ne mai vedem, băieți.
- Bună, Tillie. - 'Neața, Carl.
Ai vrea să vii pe la mine să servești mic-dejunul?
Sună grozav, dar nu pot.
Niște cereale... puțin iaurt...
Nu pot.
Ce zici de niște pâine prăjită?
Trebuie să merg la serviciu, dar mulțumesc.
Concert diseară, vino să ne vezi!
Tu pierzi. Bună, omule. Vrei... A, tu erai.
- Lasă-mă să ghicesc. "Nu". - Da.
Da?
Nu, ți-am zis "da" la "nu"- ul tău.
Da.
Persianwifefinder. com. Nu, mulțumesc.
Bal mascat. Da... nu.
Măiculiță.
Începe.
Carl Allen s-a prezentat la datorie?
Nu sunt soldat, Norman.
Ești soldat pe frontul finanțelor!
Norman, linia 1.
Nu vrei să răspunzi? În liniște, în biroul tău?
Voi răspunde de aici.
Norman la telefon.
Sigur? Pentru că...
Bine.
Cum spuneți dumneavoastră.
Îți amintești de promovarea despre care vorbisem noi?
Da.
Nu se va mai întâmpla.
Am încercat să te susțin, la telefon, dar ezitau între tine și Dean Coe,
și I-au ales pe Dean Coe.
Nu-mi pasă.
Nu-mi doream contractul chiar așa de mult.
Mă gândeam că după cinci ani era logic să fiu ales, dar mă rog...
Privește lucrurile în felul următor:
măcar nu ți-au dat papucii.
Știi ce înseamnă asta?
Concediat?
De unde știai ce înseamnă? M- ai mai auzit spunând asta?
Nu, e o expresie destul de întâInită.
În cercurile frecventate de mine. Eu am inventat-o.
Păi prinde la oameni.
Asta o să te înveselească. Dau o mică petrecere la mine acasă.
E o petrecere cu pălării și/sau peruci caraghioase.
Omule!
Ce nasol că o să fiu plecat din oraș.
- Nici nu știi în ce zi este. - În ce zi?
- Vineri. - Sunt plecat din oraș.
Ai vorbit în același timp cu mine adineaori.
De parcă spuneai ce-ți pusesei în cap indiferent de ce aș fi spus eu.
Recunosc că afacerile au mers cam prost,
nu se prea caută un magazinaș cu patine cu rotile
când sunt magazine mari de articole sportive, ca "Sport Chalet".
Dar proiectele mele vor revoluționa industria patinelor cu rotile.
Știu asta, Marc...
- Dar nu ai niciun capital. - Niciunul.
- Și linia ta de credit... - Stă prost.
Nu vreau să par disperat,
dar nu prea mai avem de ales.
RESPINS
NUMĂR ASCUNS Ignoră.
Carl! Nu ne-am văzut de mult!
Nick Lane?
Bună.
Doar nu mai lucrezi la bancă...
Ba da. De asta stau aici, mâncându-mi pachețelul
și purtând un ecuson cu numele meu.
Probabil ești deja director aici.
Aș fi putut fi.
Am primit câteva oferte, dar nu am vrut să mă leg la cap.
- Ce mai face Stephanie? - Bine.
Doamne!
E bine.
Tu ce ai mai făcut?
Am făcut de toate, omule.
Am trăit. Am urcat pe Kilimanjaro.
Am mâncat lilieci în Laos, am tras cu bazooka într-o vacă...
De isprava din urmă nu sunt prea mândru.
Dar am făcut-o, omule!
Pare o nebunie.
Vrei să afli secretul meu?
Sunt un "Om DA".
Cuvântul "da" mi-a schimbat viața. Poftim.
Nu, mulțumesc. Sunt bine.
Mă șterg la fund cu "binele" tău.
Bine.
Tu nu vrei să lucrezi aici, Carl.
Ba da.
Ba nu.
De ce nu iei tu piatra asta
ca să o arunci și să spargi geamul băncii?
- Nu, mulțumesc. - Atunci întreabă-mă dacă eu vreau.
- Vrei să arunci cu piatra? - Da!
- Ești nebun? - Du-te la seminar, Carl.
Carl, trăiește-ți viața, nu vei regreta!
NUMĂR ASCUNS Respinge.
- Vrei să vii la concert? - Nu.
Îmi pare rău. RESPINS
- Alo. - Stephanie?
Carl!
Da, eu sunt.
Aveam chef să te sun.
Cred că mi-era dor de tine. Ciudat, nu?
Da, Carl. Eu și cu Ted plecăm într-o plimbare cu barca.
Grozav!
Ce bine de tine! Ce bine de tine!
lisuse, Pete! Nu sunt acasă sau sunt ocupat!
Haide, ai ajuns la jumătate, taie-I odată!
Pete? Bună!
Pe unde ai fost? Nu mi-ai răspuns la telefon.
Ce?
Doamne, nu...
Mi-am pierdut telefonul.
Brașoave.
Uite-I.
Da. Uite-I.
Știi ce, amice? Nu ai venit la petrecerea mea de logodnă.
O, nu!
La naiba! Glumești? Era în seara asta?
Îmi pare rău, omule, mi-a ieșit complet din cap.
Mă voi revanșa, îți promit.
Jur. Alege o zi, oricare dorești tu,
și vom ieși să ne "zgubiliticăm".
Ce înseamnă asta?
Nu știu.
Asta nu era o ieșire la bar, Carl.
Era petrecerea mea de logodnă,
de însurat te însori doar o dată!
Eu cu siguranță nu aș face-o din nou.
Știu, Carl. Știu că Stephanie te-a părăsit
și știu că ești acru din cauza asta,
dar acum nu e vorba despre tine, ci despre mine.
Când te-ai distrat ultima oară?
Mereu îți inventezi scuze.
"Nu vreau să-mi fac obligații", "nu vreau să mă leg la cap".
Măcar știi care e numele de familie al logodnicei mele?
Da! Fisher!
Fishman.
Stai... Fishwall.
Fishwall?
Crezi că numele ei este Lucy Fishwall?
Nu, e greșit...
- O cheamă Burns. - Burns?
O cheamă Lucy Burns, Carl.
Și ghici ce:
nu îI place pe cel mai bun prieten al meu.
Și mă gândeam la motivele pentru care te-ar plăcea. Și știi ceva?
Nu găsesc niciunul.
Pete, eu...
Nu mai vreau să aud nicio scuză, Carl! lisuse!
Faci ce vrei. Eu îți spun doar că dacă nu te schimbi, o să rămâi singur.
Singur, Carl! Singur!
Bună, Carl.
Rooney, vino încoace o clipă.
Carl nu ți se pare puțin cam ciudat?
Mi se pare mie, sau e cam... mort?
Nu, nu mai mult decât de obicei.
Nu știu, înclin să cred că e țeapăn de-a binelea.
Nu I-am văzut prea des, așa că nu disting diferența.
E adevărat.
Nu a prea trăit.
Nu a fost un prieten bun.
Nu a fost bun la nimic.
Mai e bere în frigider?
Îmi pare rău, asta era ultima.
Asta mă supără.
Suntem pe cale să începem. Vă rugăm să luați loc.
Carl! Hei, Carl!
- Carl! Hei, Carl! - Bună, Nick.
Ai venit, omule!
- Stai la locul tău. - Să mă așez aici.
Știam că o să vii!
Ți-am citit-o în privire, omule! O să-ți placă la nebunie!
Terrence e un geniu!
O să te facă praf!
E ca o grenadă a minții!
- Nu sunt sigur că vreau așa ceva. - Da... dar de asta ai nevoie.
De asta te afli aici.
Trebuie să începi să spui "da", omule. La orice, vreau să spun.
Începe.
Viața.
Cu toții o trăim.
Sau...
Chestii grele.
Schimbarea începe din conștiință.
Dar conștiința de unde începe?
Din exterior.
Și cum controlăm exteriorul?
Cu un singur cuvânt...
Și care este acel cuvânt?
DA!
Cuvântul este "da"!
Da! Da! Da!
Spuneți-I de un milion de ori.
Spuneți-I de încă un milion de ori.
Și cuvântul pe care îI veți fi spus de două milioane de ori este...
DA!
Vreau să îI invitați pe "da" în viețile voastre.
Pentru că vă va răspunde prin "da".
Când spuneți "da" la ceva,
acceptați posibilitățile.
Strângeți toate energiile vieții
și excretați resturile.
Înainte să începem astăzi,
aș dori să le urez bun sosit noilor noștri membri.
- Care dintre voi e nou? - El este!
Tipul ăsta de aici e nou!
Aici.
lisuse...
Vino aici, viitor "Om DA".
E în regulă, eu sunt simplu spectator.
Nu poți fi spectator al vieții, prietene.
Acum, treci aici, sus.
Nu, mulțumesc, sunt bine.
Poftim?
Ce ai spus?
Am zis că sunt bine.
Înainte de asta?
"Mulțumesc"!
Mai mergi puțin înapoi...
- Nu... - "Omul Nu", "Omul Nu", "Omul Nu"!
Tăcere.
Dacă movilița cârtiței nu vine la Terrence...
Terrence va veni la movilița cârtiței.
Cum te cheamă?
Carl.
Lasă-mă să ghicesc, Carl.
Cineva te-a convins să vii astăzi aici, nu-i așa?
- Da. - DA!
Și nu ești prea sigur că e bine ce faci, nu?
- Nu. - "Omul Nu", "Omul Nu", "Omul Nu"!
Ești mort, Carl.
Spui "nu" vieții, prin urmare nu trăiești.
Inventezi scuze față de cei din jurul tău
și față de tine însuți.
Ești înglodat în aceeași slujbă fără viitor
pe care o practici de ani buni.
Nu ai o prietenă.
Nu ai nimic care măcar să se asemene cu o prietenă.
Și ai pierdut iubirea vieții tale
pentru că ea nu putea fi cu cineva care nu trăiește.
Și în cele mai multe nopți ești atât de plictisit
încât nu pot invoca nici entuziasmul necesar pentru a te masturba.
Am dreptate, Carl?
Am avut niște probleme.
Vom face un legământ.
Vrei să faci un legământ?
- Cuvântul este "da", Carl. - DA!
Când vei pleca din această clădire,
de fiecare dată când ți se oferă ocazia,
indiferent de ce natură...
- vei spune "da". - DA!
Și dacă...
spun...
celălalt cuvânt?
Îți faci o promisiune ție însuți.
Și când încalci o promisiune către tine însuți...
lucrurile pot deveni puțin cam... riscante.
Ce spui, Carl?
Ești gata să faci un legământ?
- Da. - DA!
Repetă.
- Da. - DA!
Spune-o din nou!
- Da! - DA!
- Fă-mă să te cred! - Da, da, da!
Da!
Uite-I!
- A fost minunat. - Mulțumesc.
O chestie intensă, nu?
Ne bucurăm să fii alături de noi.
Deci o vei face?
- Nu știu. Poate. - Ce ciudat.
Nu mi-am dat seama că ieșim de la un seminar cu "poate".
Omule...
Ai o mașină mișto.
Mă poți duce la parcul Elysian?
Da!
Sigur că poate. Nu-i așa, Carl?
Da, de ce nu?
Da!
Nu vei regreta asta, Carl!
Îți pot folosi telefonul?
Haide, omule, haide!
Să mai înaintez sau te pot lăsa aici, pentru că nu prea contează?
Stai o clipă, nici nu mă pot auzi gândind.
Mai mergi puțin, chiar pe dealul acela, omule.
Spune.
Nu, sunt chiar aici.
Bine. Da.
Ce? Alo? Alo...
La naiba, omule. Ți s-a descărcat bateria.
Bine.
Mulțumesc.
Mulțumesc, amice.
Ai fost drăguț să mă duci, oamenii cel mai adesea spun "nu".
Dar am avut noroc în ultima vreme în fața acelui hotel.
Nicio problemă. Noapte bună.
Mă poți împrumuta cu câțiva dolari?
Bine.
Ți-i pot împrumuta.
Da, te împrumut.
Ai foarte mulți. Mi-i poți da pe toți?
Sigur.
Sunt toți ai tăi.
Fii binecuvântat, omule!
Haide...
Haide, haide...
Perfect.
"Carl, vrei să îi dai toți banii tăi unui boschetar"?
"Da, vreau".
"Și ce zici să-I lași să îți consume bateria telefonului"
"ca să nu poți suna la AAA când rămâi fără benzină"?
"Pare să fie o idee grozavă"!
"Ce zici să te plimbi noaptea pe dealuri"
"și să fii ucis de familia Manson"?
"Nu mă deranjează deloc"!
Haide odată.
CREDIT APĂSAȚI DA SAU NU
"Da" este singura mea opțiune.
"Vrei să cari un container de nouă litri de benzină"
"peste un deal uriaș, până la mașină"?
"Aș putea"?
"Chiar aș putea"?
Noroc bun.
Bună.
Mi-ai făcut cumva poză?
Poate.
Tu ai ai rămas cumva fără benzină?
Poate.
Asta e nașpa.
Am pățit-o și eu, săptămâna trecută.
Când conduceai la o distanță ridicolă de casa un boschetar
care ți-a terminat bateria telefonului ca să nu poți suna la AAA?
Nu. Dar înțeleg că tu asta ai pățit.
De ce ai presupune asta?
Ți-a consumat bateria telefonului?
Da.
Se pare că era cel mai popular boschetar de pe planetă.
Avea multe cunoștințe. M- am bucurat să văd asta.
Mă bucur că am putut să-mi aduc și eu contribuția.
Cred că te simți bine.
Adevărat, adevărat.
Și fac și puțină mișcare, ceea ce e mișto.
Vrei să te duc eu?
Pe chestia aia?
Merg prea repede?
De fapt, cred că ar trebui să mergi mai repede.
Dacă facem accident, așa cel puțin aș muri.
Nu vreau să fiu menținut artificial în viață.
Ce faci?
Fac o poză. Zâmbește!
- Nu văd nimic! M-a orbit! - Nici eu! Nu e grozav?
Așa e bine.
- Mulțumesc din nou că m-ai dus. - Nicio problemă.
Sper să îți revină în curând culoarea în obraji.
Mie îmi place mai mult să stau pe patru roți.
Serios? Nu aș fi ghicit. Pari să te simți în largul tău pe două.
Acum îmi poți înapoia casca?
Încă îți port casca.
Mulțumesc.
- Te simți bine? - Da.
Aș vrea să mai rămâi să ne sărutăm.
- Poftim? - Ce ai spus?
Hei, eu...
Noapte bună.
Da.
"Da" conduce întotdeauna la ceva bun.
Nu evita niciodată oportunitățile.
Pot îmbrăca orice formă.
Alo.
Carl. Sunt amicul tău, Norman.
Și șeful tău, dar mai mult amic decât șef, nu-i așa?
Așa cred.
Nu prea avem personal sâmbătă.
Ai putea să te prezinți la muncă?
Sigur.
Nimic nu mi-ar plăcea mai mult decât să fiu în bancă
într-o sâmbătă frumoasă.
Da... Locul ăsta chiar are ceva magic.
Mi-ar plăcea să îmi măresc penisul?
Sigur... de parcă aș avea nevoie de așa ceva.
Toate acestea ar putea fi ale tale. DA sau NU.
Bună. Sunt Faranoosh.
Ești oare bărbatul potrivit pentru mine?
Așa cred.
Mă scuzați.
Aș dori să vă prezint un plan de afaceri.
În ce domeniu de activitate?
Fac torturi cu chipurile celebrităților.
Mickey Rourke!
Nu. E Bono.
Da. Să sperăm că nu are gustul lui Mickey Rourke.
Deci ce ziceți?
Cred că da.
Interesant.
- Torturi? - Da. Eu am...
mers pe instinct, Norm.
Mi-ai zis "Norm"!
Ar putea rămâne asta porecla mea?
Da, cred.
Drăguț. Îmi place stilul tău, Ca'.
Asta ar putea fi porecla ta.
Da, Carl e destul de scurt și așa...
Ăsta e spiritul de care avem nevoie pe aici.
Da.
- Vrei să afli ce-am făcut? - Ce?
Treaba aceea cu Dean Coe nu-mi dădea pace.
Așa că le-am zis barosanilor:
"Carl va fi promovat și la naiba cu Dean Coe".
"Ori împreună cu Dean Coe, cum vreți voi... "
"Sau îmi dau demisia".
Serios? Ce au spus?
S- au arătat interesați de opțiunea ca eu să îmi dau demisia
pentru o clipă.
Dar apoi am scos asta din discuție!
Bună mișcare.
Și le-am zis că dacă începi să arăți puțină inițiativă
te-aș putea promova.
Da. Și?
- Și asta faci! - Da?
Da, treaba cu torturile?
- Da. - Inventezi porecle?
Bine.
Știi ce? L-am sunat pe Dean Coe de dimineață
să-I întreb dacă poate veni la muncă sâmbătă
și știi ce mi-a spus?
Nu.
Cum ai știut asta?
Păi nu e aici.
- Dar tu ești aici, Carl! - Da.
Și de asta îți voi da ție postul.
Norman, e uimitor!
Doamne, mulțumesc!
Și ți-am mărit și salariul.
Ți-am urcat salariul până la 65.
De mii?
Sigur că mii.
Haide să ne bucurăm puțin, "frosif".
Ai văzut ce-am făcut? Am unit "frate" cu "losif".
"Frosif"!
Tare, nu?
Foarte tare!
Am fost un mare ticălos și un nătâng.
Probabil mai mult nătâng decât ticălos,
dar îmi pare rău, trebuia să vin.
Vorbesc serios.
Ne spui ceva ce știm deja, Carl.
Îți zic eu, omule.
- Lucrurile s-au schimbat. - Bine. Stai așa.
- Deci trebuie să spui "da" la orice? - Da. Exact.
Cu ai zis tu, nu eram deschis posibilităților, dar acum sunt
și lucrurile se schimbă pentru mine.
E de parcă a început "era lui DA".
În regulă.
Scuză-mă. Ne mai aduci un rând de băutură?
Și chiar vom deschide un cont
și bunul nostru prieten, Carl Allen, se va ocupa de plata lui.
Ești de acord, nu-i așa, amice?
Da.
- Da, sunt. - Bine.
Ar trebui să îmi pregătesc cazul de luni dar nu pot rata asta!
Hei, tu! Încă una pe nas!
Vouă chiar vă place treaba asta cu "da".
Carl, a fost grozav!
- Mă scuzați! Aș putea... - Absolut!
Nu cred că asta cerea, dar...
Mestecam gumă înainte de asta?
- Ce crezi că faci, tâmpitule? - Hei! Ușurel!
A fost doar o mică neînțelegere.
Spun doar "da" oportunității. Trebuie să spui "da" vieții.
Am făcut un legământ sacru.
Asta a sunat cam dubios.
Cred că ar trebui să ieșim puțin afară.
Nu, Doamne, nu...
Bine! Mă descurc.
Dacă voi câștiga, îți duc fata aia frumușică la un bal.
Pentru că merită asta.
Orice fată frumoasă merită să meargă la bal.
Ce frumos!
O să te pocnesc în mutră, omule!
Am eu grijă de tine.
- Nu ai grijă de nimeni. - lartă-ne, omule. E vina noastră.
Nu m-am mai bătut din clasa a șaptea!
Hei! Ne batem sau ce?
Da, ne batem.
Ne vom bate. Vrei să o încasezi?
Pentru că sunt gata de acțiune, bine?
Unde m-am dus? Oare unde m-am dus?
Cum să te lupți cu ce nu poți vedea?
Ai văzut "Legenda lui Billy Jack"?
Pentru că o să proiectez piciorul ăsta fix pe partea asta a moacei tale.
Și nu poți face nimic în privința asta.
Hai să ne lovim ușurel, bine?
Dar să iasă un spectacol bun.
Ce?
Mai întâi trebuie să stabilim regulile în ring.
Și regulile sunt... că nu e nicio regulă!
Idiotule! Nu sunt omul care trebuie!
Poate-ar trebui să începi să fii omul potrivit.
De asta ai fost pocnit, pentru că nu ai atitudinea potrivită.
Sunt aici, puțoiule!
Doamne! Ce amuzant!
Ești...
- Apucă-I de brațe. - Am terminat aici.
Uite, am băut... A băut foarte mult.
Serios, omule. Mă bucur că am trăit experiența asta.
Cred că ne-a făcut pe amândoi să creștem ca oameni.
- Sună-mă. - Ticălosule!
Am făcut-o, băieți!
Fata o să meargă la bal?
Nu. Nu va face asta.
Bine. Tillie.
lată-te.
- Bună, Carl. - Cu ce te pot ajuta?
Mă întrebam dacă mă poți ajuta să pun niște rafturi pe perete.
Serios?
În regulă. Ăsta ar trebui să fie bine fixat.
Ne vedem mai încolo, Tillie.
Minunat, Carl!
Nu așa de repede.
Ce faci?
- La naiba, am uitat să merg la bancă. - Nu e nimic.
Încep să devin așa de uitucă.
Se întâmplă, la vârsta mea.
Nu-ți face griji.
Va trebui să te răsplătesc cumva.
Să îi fac un serviciu unei vecine îmi este suficient.
Ești așa de chipeș...
Cum de nu te văd niciodată cu vreo fată?
Păi... nu am vreo relație serioasă dar ies cu cineva.
Ai vrea să te eliberezi de tensiune?
Poftim?
Știi tu... Să te eliberezi de tensiunea sexuală.
Am terminat treaba.
Nu trebuie să faci nimic, Carl. Întinde-te
și mă voi ocupa eu de tot.
Nu prea știu ce să spun.
Sunt blocat. Sunt mut de uimire.
Nu știu dacă voi putea spune "da" la așa ceva, Tillie.
- Haide! - Mulțumesc pentru ofertă
și am o chestie de făcut, deci...
ne mai vedem.
Vecinii ăștia ai mei!
Haide!
Terrence mi-a zis că asta voi păți dacă voi spune "nu".
E ridicol.
Dacă vreau să spun "nu", voi spune "nu"!
Ce cățel cuminte!
Relaxează-te. Mă ocup eu de asta.
Doamne! Doamne, nu!
Faci chestia aia...
Bal mascat.
Veniți îmbrăcați ca personajul preferat din Harry Potter.
Sigur, Norm.
RĂSPUNS DE LA UN INVITAT. CARL ALLEN VA VENI.
Serios? Mereu am vrut să o încerc. Da.
Deci să aștept livrarea cândva între 08:00 și 17:30?
Bună ziua. Ne întrebam dacă aveți o clipă liberă să discutați
despre Biserica lui lisus Christos și a tuturor sfinților.
Da, intrați.
Cercetașele cu prăjiturele!
Cercetașele.
Da! Super!
Hei! Chiar funcționează!
E minunat, omule! E minunat!
"Vreți să luați lecții de chitară"?
"Vreți să învățați să pilotați"?
Da, aș dori să învăț coreeana.
Meserie!
Cum mi-a zis?
Vreți să ajutați persoanele fără adăpost?
Veniți și luați! Poftim.
Vrei și tu?
Vreau să încep o afacere cu distribuția de fertilizante.
ACCEPTAT.
Următorul!
Vrei să vezi... A, scuze.
Știi ce? Mi-ar plăcea la nebunie!
Te-ai ținut bine pe poziții!
Poftim.
Bună.
Am venit.
Grozav.
Da.
O bere, te rog.
În zorii timpului, pe altă lume...
era o formație...
și noi eram acea formație.
Și acea formație cântă rock'n'roll...
Și acea formație avea mii de fani...
Și acea formație era grozavă.
Bună, Jake, Penelope, Rodrigo, Phillip, Zachary.
Suntem Munchausen by Proxy.
Glumești.
Eu trebuia să mă despart de tine
Cine ești tu? Cine ești tu?
Vreau să-ți frâng gâtul și să scuip pe tine
Cine ești tu? Cine ești tu?
După mine ar trebui să fii mort
Cine ești tu? Cine ești tu?
Ridic din umeri și mă întreb ce urmează.
Cine ești tu? Cine ești tu?
L- ai întâInit vreodată pe Mike Radian?
Este un hacker.
M- a ajutat să îți șterg pagina de pe Myspace.
Și pagina formației tale.
Și pagina de pe Facebook.
Navigare plăcută, nenorocitule!
Nu mă suna după ora 23:00. Nu se va mai întâmpla,
s- a întâmplat o dată, s- a întâmplat de două ori,
s- a întâmplat de trei ori, poate de patru ori
poate de cinci ori, poate... poate de șase ori
poate de șapte ori, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu sunt telefonul tău sexi târziu, în noapte.
Nu mă suna după ora 23:00...
Nu se va mai întâmpla.
Mă poți suna la 22:59 dar nu mă suna la 23:00
pentru că nici nu intră în discuție.
Îmi dai niște apă?
Ești tipul cu sărutul, fără benzină!
Ne-am sărutat?
Așa este! Acum îmi amintesc.
Ce cauți aici?
- Nu-i așa că e o nebunie? - E o mare nebunie!
- Mă urmărești? - Nu. N-aș face niciodată asta.
Apropo, noua mobilă din sufragerie arată grozav din curte.
- Super... spectacolul. - Mulțumesc.
Versuri percutante.
Tu le inventezi?
Sunt inspirate din experiențele mele personale.
Vrei ceva de băut?
Nu pot. Trebuie să mă trezesc devreme.
Deci trebuie să plec, dar...
Serios?
Mă poți conduce însă la scuter.
Am înființat un grup de jogging foto
pentru cei care vor să facă mișcare și să practice fotografia.
E o chestie foarte la modă, acum.
Ne întâInim în parc și alergăm vreo 8 km
la ora șase dimineața.
Nu m-am mai trezit la ora 06:00... niciodată.
- E devreme! - Da.
Dar e momentul perfect pentru a face poze.
Deci cânți într-o formație, faci chestia cu alergatul și pozele...
Ce altceva?
Orice îmi doresc.
Lucrez voluntară la adăposturile pentru cei fără locuință,
mai și pictez puțin...
Frumos. Și eu am făcut niște muncă de caritate.
Și am și pozat nud, ca să știi.
E bine de știut.
Dacă am nevoie vreodată...
Oricum, răspunsul meu este "da", mi-ar face plăcere să ne vedem.
Nu te-am invitat în oraș.
M- a indus în eroare comentariul legat de pozele nud.
Tu ai spus asta.
Oricine-ar fi spus-o, m- am simțit foarte jenat.
De ce nu vii mâine, la cursul meu?
Nu mă mai sufoca, serios.
E mult prea devreme.
Da, mi-ar face plăcere.
Bine.
- Atunci ne vedem mâine... - Carl.
Allison.
Da.
Carl, mergem în cluburi, avem o navetă de Red Bull
o să petrecem toată noaptea.
Vii?
Da.
Bine, băieți, sunteți gata? Camerele sunt încărcate?
- Allison? - Da.
Trebuie să folosim blițul?
Nu când e soarele sus, Reggie.
Ce noapte super, băieți!
Vă pricepeți la femei, respect asta.
Sunați-mă pe mobil săptămâna asta. Să o facem lată din nou!
Să ne mai vedem să ne facem de cap!
Te înțeleg, omule.
Lee, abia te cunosc, dar mă simt în largul meu.
Uite cât de mult mă apropii.
Bună, Allison! Sunt eu, Carl. Sunt aici.
Allison!
- Cine era tipul ăla? - E noul meu prieten, Lee.
Este o "soră medicală" masculină. Ce mișto am mai făcut de el!
Ne-am dat în stambă aseară, a fost o nebunie!
Pari puțin cam agitat.
Am băut câteva Red Bull.
Ai băut vreodată Red Bull? Eu nu mai băusem,
dar am băut aseară și mi-a plăcut mult Red Bull.
Am un colier nou. Strălucește la întuneric.
Nu se prea vede acum. Ar trebui să fac așa.
Asta e ceva.
Red Bull nu-ți provoacă și căderi abrupte de energie?
Nu, nu, nu prea cred. Nu.
Nu.
După ce alergăm ar trebui să bem un Red Bull.
Bei un Red Bull? Eu beau un Red Bull.
Asta înseamnă două Red Bull.
- Bine, ar fi... - Red Bull.
- Sună... - Red Bull.
- Cred că... - Red Bull.
Bine! Multă energie, îmi place!
Oameni buni, el e Carl. Carl, aceștia sunt restul oamenilor.
Bună, tuturor!
Haide! Să facem mișcare!
Carl, ești bine?
Stai acolo.
Ce bună e!
Nu prea știu cum să te iau.
Ești cam imprevizibil.
Cam misterios.
Știi, Allison, îmi place să îmi mențin spiritul tânăr,
îmi place să trăiesc la maxim, din plin.
Dacă nu-ți convine, ar trebui să îi punem capăt aici.
Îmi place asta!
Nu știu cum pot trăi oamenii făcând aceleași lucruri plicticoase, zi de zi.
- Mai bine împușcă-mă! - În cap!
Serios, mă vedem cu un tip și am fost uimită
cât de deplin mulțumit era să își trăiască viața
ca într-o cutiuță minusculă.
Știu, e atât de frustrant!
I- aș lua pe oamenii ăștia și i-aș scutura bine.
Le-aș spune: "Treziți-vă"!
"Pierdeți un lucru micuț numit Viață"!
- E așa de adevărat! - Da.
Și ce s-a întâmplat cu băiatul din cutiuță?
Nu a mers, e o poveste veche.
Aceeași poveste despre care cântai seara trecută?
Poate.
Băiatul din cutiuță: subiect sensibil. Nu mai insista.
Bine, dacă vrei neapărat să știi,
am locuit împreună,
credeam că el este alesul sau cum vrei să îi spui
și apoi, surpriză. A pus capăt relației.
Din senin, fără motiv, a plecat și nu I-a mai văzut niciodată.
Cred că a fost greu. Îmi pare rău.
Data viitoare ar trebui să mă avertizezi că îmi vei spune povestea,
ai cam lălăit-o.
O să mai lucrez la asta.
Rezumă-te la fapte.
A fost... foarte sănătos.
E spontană, e curajoasă.
Nu are habar de ce face.
Și nu îi pasă.
E opusul meu total.
Carl, poți să îmi dai "tulula"?
Sigur, Faranoosh.
Voi doi cum v-ați cunoscut?
Persianwifefinder. com. E destul de mișto.
Ar trebui să arunci și tu o privire.
Sunt logodit.
A, da.
Vorbești despre Allison în fața lui Faranoosh?
E în regulă, abia ne-am cunoscut.
Știe că nu e o relație exclusivă.
În afară de asta, nu e deloc genul meu.
Te pot auzi.
Scuze, Faranoosh.
Oricum, n-aș fi cunoscut-o pe Allison dacă nu îi spuneam "da" boschetarului.
Și nu ai fi nici la întâInire cu o iraniancă ciudată.
Fără supărare, Faranoosh.
Nu m-am supărat.
Nu mi-am dat seama că am de-a face cu un "Om NU".
Nu, cred că e grozav.
la asta din fața mea.
Lucy! Lucy, Faranoosh. Faranoosh, Lucy.
Bună.
Prietenele mele au fost tare nesimțite
și nimeni nu s-a oferit să dea o petrecere pentru mireasă.
Am o idee.
Carl, ai dori să organizezi o petrecere pentru Lucy?
Da! Sigur! De ce nu? Ar fi grozav! Mi-ar plăcea.
Problema s-a rezolvat.
- Serios? - Da.
Mulțumesc, Carl.
Mulțumesc, ești foarte drăguț.
- Ce drăguț, Carl. - Mulțumesc, Faranoosh.
Am uitat, trebuie să aleg costume pentru mine și Allison.
Ce fel de costume?
Vrăji!
- Glumeam. - Nu-i nimic, am blocat-o.
Ce costum tare, omule!
Mai aveau doar costume pentru copii.
Ea este Allison. Și bagheta ei, Magmesaquaea.
- Bună! - Tu trebuie să fii Norman.
Da, încântat de cunoștință!
Mulțumesc că ați venit. Intrați.
Avem băuturi, gustări și oameni de treabă, ca voi doi.
Țineți-vă bine, o să fie o noapte nebunească.
Treci acolo și joacă!
- Haide! - Vă place sosul?
Mai am tone, de la Metro.
Am un card exclusiv de membru
și cu el am acces peste tot.
Pot cumpăra cantități mari din orice la preț redus.
Și nu mai poate face rost și altcineva de un astfel de card?
Nu, nu cred.
Dar pot vorbi cu cineva, dacă vrei.
Da, pune o vorbă bună pentru noi.
Nu mă duc acasă.
Nu cu adevărat.
Bine, gașcă. Cine vrea să se uite la "Camera Secretelor"?
Mulțumesc că ați venit.
- Încântată de cunoștință. - Și eu, mulțumesc.
- Așa este. - Vine...
Cu un braț dau mâna și cu celălalt te îmbrățișez.
Mulțumesc că mi-ai explicat.
- În regulă. - Pa.
Bine. Toți cei din Expresul spre Hogwarts,
următoarea oprire, Azkaban!
Vrei să conduci tu?
Conduci mai bine.
Da, nu e rău, nu-i așa?
Da, mă descurc.
Am o idee.
- Nu poți face asta. - De ce?
Ți-e frică?
Vine cineva! Cred că văd pe cineva! Grăbește-te!
- Asta e o nebunie! - Știu.
Dar e grozav.
E ireal!
Sunt absolut de acord.
Să știi că nu am mai lăsat pe nimeni să îmi conducă scuterul.
Și eu nu am mai lăsat pe nimeni să mă sărute
pe scena de la Hollywood Bowl.
Bună seara, Los Angeles.
Bun sosit la Hollywood Bowl.
Vorbim cu Bud Brownsy.
Bună, sunt cel mai mare fan al tău.
Oau, sunt cineva!
Nu știu ce să zic...
Haide, trebuie să ai fani ciudați.
Nu prea cred. Nu sunt așa de cunoscută.
Ce tot spui? Rodrigo, tipii de la bar?
Nu poți avea încredere în ei.
Apoi sunt eu și prietenii mei.
Asta înseamnă opt sau nouă oameni foarte instabili.
Câți oameni pot încăpea aici?
Cred că vreo 17.000.
Asta înseamnă că fiecare din noi trebuie să invite
1.800 de prieteni apropiați.
Nu e nevoie. Știu că muzica mea nu este populară.
Dar îmi place să fac asta.
Ca și fotografiile mele.
Știu că sunt doar poze în ceață făcute când fug, dar...
Nu aveam de gând să spun nimic.
Știi... lumea e un loc de joacă.
Știi asta când ești copil
dar cumva, pe parcurs, toți par să uite acest lucru.
Îmi place la nebunie muzica ta.
Oricine poate face o fotografie stând pe loc.
Hei! Ce faceți?
- La naiba! - Opriți-vă!
- M-am oprit! - Haide, Carl, fugi!
- Mulțumesc. - Așteaptă!
- În regulă. - La pământ!
- Cum spui tu! - Carl, ce faci? Să mergem!
Bine! Nu-i pot mulțumi pe toți!
Bună ziua tuturor!
Niște vitamina C, să vă întremați.
Vă voi servi imediat!
- Împarte-le, bine? - Sigur.
Ce pălărie! E magnifică!
Lee?
Nu se zice așa, nu?
Carl, trebuie să vii o clipă.
Mă poți aștepta puțin, Lee?
Ce se întâmplă, Norm?
A apărut ceva în sferele înalte.
A venit un tip de la Credite Corporative.
Nu te uita!
Vrea să vorbească cu tine.
Cred că este vorba despre toate acele împrumuturi pe care le-ai aprobat.
Păi...
a fost frumos.
S- ar putea să mă dea afară, Norm.
Oricum, nu-ți face griji.
Sunt sigur că asta va duce la ceva bun.
Și eu fac parte din asta.
- Nu... - Da. Te-am sprijinit.
- Norm... - Nu simți?
Ești în "zona împrumuturilor", îți amintești?
- Da, am fost. - Te supravegheam.
- Da, așa-i. - Dar mă tem că ne-au prins.
Acum, noi doi trebuie să înfruntăm muzica.
Haide.
Pot avea un minut?
Lee, ce dorești?
Poate că este ultimul meu împrumut.
Este un Ducati.
Mă gândesc că oamenii mă vor lăsa în pace cu "asistenta masculină".
Înțelegi ce spun?
Da, frumoasă mașinărie.
Acum ai schimbat macazul, Lee.
Carl! Wesley T. Parker, vicepreședinte la Bray Federal Savings.
Încântat de cunoștință.
În fiecare două luni sunt aprobate între 35 și 40 de împrumuturi.
Tu ai acordat 561.
Este puțin mai mult decât media.
Mult mai neobișnuite sunt sumele.
Un împrumut de 250 de dolari pentru o bicicletă.
600 de dolari pentru lecții de wind-surf.
Ai încercat? Este distractiv.
Acesta bancă n-a dat niciodată împrumuturi mici.
- Pot explica, domnule. - Stai jos, Norman.
Prima dată am crezut că încerci să ne tragi în piept.
- N-aș face asta niciodată. - Eu aș face-o
dacă aș fi putut. Deci tu de ce n-ai face-o?
Dar după aceea m- am uitat mai atent.
Acești oameni sunt atât de recunoscători că-și îndeplinesc dorințele...
că mai mult de 99% dintre ei plătesc ratele.
Și pentru că ai acordat atât de multe...
facem o mulțime de bani.
Carl, aceste microcredite nu sunt rele deloc.
Vezi, Carl? Ai fost recompensat.
Carl, ce zici dacă te pun să lucrezi sus cu oamenii importanți?
La Credite Corporative!
Este minunat. Trebuie să spun...
Avem nevoie de timp înainte să vă dăm un răspuns.
Să vorbim despre bani, dolari și cenți.
Mi-e frică că nu pot discuta asta cu tine din moment ce-I luăm pe Carl.
Bine.
Îți vom face contractul de angajare până la sfârșitul zilei.
Bună treabă, Carl, bate pumnul.
Eram pe cale să te lovesc.
Asta e frumoasă. Îmi place pentru că e crem.
- Ce crezi? - Îmi place.
Bingo Marital?! Cum se joacă Bingo Marital?
Este ca și Bingo obișnuit.
Doar că strigi lucruri jenante despre mireasă.
Da.
Nu, nu joc Bingo Marital.
- Haide... - Nu vreau ceva complicat.
Trebuie să storci fiecare strop din această experiență.
Nu sună complicat. Este complicat?
O să-mi mai pui multe întrebări?
N- am toată ziua la dispoziție.
Poate că ar trebui să discutăm altundeva.
E în regulă, voi vorbi cu ea.
Domnișoară...
E ceva în neregulă?
Da.
Ceva este în neregulă.
Uite-mă... stând aici toată ziua
privându-i pe alții logodindu-se și căsătorindu-se iar și iar.
Nu e corect! Cum rămâne cu mine?
Cum rămâne cu Soo-Mi? Va veni și vremea ei?
Am înțeles.
În curând va veni și timpul tău.
O vezi pe doamna care a venit cu mine?
Este logodnica celui mai bun prieten al meu
și mă urăște de moarte.
Mi-ai face un mare favor dacă m-ai ajuta să fac totul distractiv pentru ea.
Haide să lucrăm în aceeași echipă.
Ce zici, Soo-Mi?
Să mergem!
Bine, Bingo Marital este foarte simplu.
Vă pot explica mai detaliat dacă doriți.
Nu pot să cred.
Un om stă pe buza clădirii, gata să sară!
Ce putem face?
Ce se petrece?
Adică, cineva încearcă să se sinucidă.
Să sară?
La ce naiba vă uitați?
Nu mă arăta cu degetul, amice!
Doamnă, mișcă acel câine.
Prietene, poți să te muți cam un metru?
A chemat cineva poliția?
Da, dar va fi mort până când vor ajunge aici.
Cineva trebuie să-I convingă să coboare.
Cineva să-I ajute!
- Prietene... - Cine ești, omule?
Nu încerca nimic.
Vreau să mă sinucid și nu încerca să mă oprești.
- Bine... - Ce vrei să spui, bine?
Nu vreau să spun "bine".
Lasă-mă o clipă.
Ar trebui să îți spun ceva...
Nu prea știu ce anume.
Omule, ești groaznic la asta, ești măcar un polițist?
Stai așa, gândesc.
Gata! Știu.
Unde mergi, omule?
Alo!
N- o face... Vin.
Răbdarea este o virtute.
Ce naiba faci acolo?
Aș vrea să te îndepărtezi de marginea aia, prietene.
Sunt atâtea lucruri bune în viața pe care o trăim.
Și dacă nu vrei să mă mai revezi vreodată
Te-aș înțelege.
Ce este?
Băiatul furios e un pic cam nebun.
Și cuprins de durerea secretă
De a ști că nu îi este locul nicăieri.
Toți cei pe care îi cunosc au câte un motiv
Să spună...
Poți lăsa trecutul în urmă.
Ar trebui să te dai jos de acolo, prietene.
Uită de toate minciunile în care ai trăit.
Și dacă nu vrei să mă mai revezi vreodată
Te-aș înțelege.
Te-aș înțele...
Am făcut bășici la degete!
- Carl... - Stephanie!
Bună!
Ce mai faceți? Ce faceți aici?
Plecăm o săptămână în Tahiti.
TatăI lui Ted are o mică proprietate acolo.
O sută de hectare nu înseamnă chiar atât de puțin, dragă.
Nu în Tahiti, oricum.
Te-am văzut la televizor.
Nemaipomenit, Carl!
Era doar o viață care trebuia salvată.
- Nu e mare chestie. - Deci unde mergi?
Mă întâInesc cu prietena mea, nu știu unde plecăm.
- Serios? - Da. Vom alege un loc.
ÎI vom alege la întâmplare.
Așa rămân lucrurile interesante. Ne mai vedem.
- Asta sună foarte distractiv. - Îți poți imagina?
Nu.
Cred că trebuie să te duc pe sus până aici.
Două bilete pentru următorul avion care pleacă.
N- am mai făcut asta niciodată.
Următorul zbor la care mai sunt locuri este spre...
Lincoln, Nebraska.
- Bine... - Bine!
Lincoln, venim!
Unde să mergem în Lincoln, Nebraska?
Cu siguranță ar trebui să mergem acolo.
MUZEUL PIONIERILOR TELEFONIEl
Primul set de căști al operatoarelor telefonice
cântărea cinci kilograme.
- Interesant. - Uită-te la asta.
Primul apel telefonic din istorie.
la privește telefonul...
Este mai mic decât am crezut că ar fi.
Stai așa, îmi vibrează telefonul.
A... lo!
Ce zici de asta?
Destul de sexi.
Deci ce fac? Doar...
Uite...
Bine, trage!
Am nimerit! Am nimerit!
Pot s-o fac din nou?
Ce-i?
Pariez douăzeci de dolari că Oklahoma îi omoară.
Mike, pune aia pe o farfurioară.
Ce, locuiești aici?
Da, i-am făcut propunerea lui Carl și a trebuit să spună "da".
Acela e Carl?
Stai așa.
Este în Nebraska.
Acum, aceasta este partea într-adevăr interesantă.
Pentru că dacă nu tăi capetele bine...
atunci totul este amestecat la grămadă.
Cineva se trezește cu un cioc
sau ia o gură de măruntaie...
Și te trezești cu un proces pe cap.
Avem un leșin aici, la "îndepărtarea capetelor".
Nu pot să cred că m-am împiedicat chiar așa.
Parcă ai leșinat.
Nu, ți-am spus, am alunecat.
Bine.
Pentru că eu am crezut că ți se trage de la ciocurile de pui.
Te rog, nu.
Dumnezeule, începe să plouă.
Ca să te protejeze.
Haide.
N- avem timp de pierdut.
Trebuie să găsim adăpost.
Haide!
Aici, e în regulă, te-am prins!
Allison, ești bine?
Te-ai rănit?
Bine...
Ce?
Nu știu, cred că te iubesc.
Știam că te plac de ceva vreme.
Dar acum am decis că te iubesc.
- Tu mă iubești? - Sigur.
Te iubesc ca și... Nu pot să cred.
Este destul de ridicol.
Mă gândeam... știu că este nebunesc pentru mine...
Dar poate, când ne întoarcem, ar trebui să ne mutăm împreună.
Serios?
Chiar te gândești la asta?
Ce zici?
Ce zic? Da.
- Doamne, ai ezitat. - Nu am ezitat.
- Nu am ezitat! - Era doar o idee stupidă...
Nu ar fi trebuit să spun nimic, este prea devreme.
Despre ce vorbești?
Uite, întreabă-mă din nou?
- Vrei să... - Da!
lar am ezitat. Cred că pot să reduc pauza cu câteva milisecunde.
Unde călătoriți astăzi?
La Los Angeles.
Mă întorc într-un minut.
Ar trebui să facem asta în fiecare weekend.
Putem merge în toată lumea.
- Bine. - Ești bine?
Da, sunt bine.
Poți veni cu noi?
- Pardon? - Vrem doar să îți punem niște întrebări.
Ești amuzantă.
Minunat.
Și tu ești băgată în asta? Chiar m-ați păcălit.
E un nebun la terminal... "Alertă roșie"!
- Bună treabă. - Hai să mergem, glumețule.
Îți urăști țara, domnule Allen?
- Poftim? - Urăști America?
Nu, sigur că nu.
Atunci de ce plănuiești s- o ataci?
- Ce? - Cred că ați greșit persoana.
Scuze, vorbeam cu tine?
Te urmăream, domnule Allan. Știm cine ești, știm ce plănuiești.
Asta este o nebunie. Credeți că sunt un terorist?
De ce ai luat aceste bilete în ultimele minute?
Era o vacanță spontană.
Sigur, și eu tocmai îi spuneam agentului Tweed cum visez
să mă duc în vacanță în Lincoln, Nebraska.
Ești membru al sitului www. persianwifefinder. com?
- Da. - Da?
- Cine este asta? - Faranoosh.
N- a fost nimic. Pot explica.
Explică asta, cretinule.
Ca ofițer șef de credite la Bray Federal Savings
i- ai dat bani unui om pentru a porni o afacere cu fertilizante.
Pentru ce? Bombe?
- Nu. - Ai luat lecții de zbor recent?
Da, haide!
De ce ai învățat coreeană? Ai vreo legătură cu nord coreenii?
- Nu! Ce? - Ai fost însurat doar șase luni,
asta a fost vreo șmecherie pentru a emigra?
- Ai fost căsătorit? - Da!
A fost în urmă cu mult timp. Voiam să-ți spun.
Voiam să-i spun.
Vorbește, Carl! Dacă acesta e numele tău.
Mai știm un Carl după care nu ne prea înnebuneam, nu-i așa, Tweed?
Numele lui a fost Marx.
Trebuie să vorbesc cu avocatul meu.
Acum câteva luni, clientul meu a participat la un seminar motivațional.
Și este obligat să spună "da"...
la orice cerere i s-ar face.
Deci toate activitățile care par suspecte,
lecțiile de zbor, călătoriile spontane,
toate au drept cauză faptul că trebuie să spună "da" cu orice ocazie.
Chiar îi place.
Spui "da" la orice? Glumești?
- Nu este cum pare... - Atunci cum a sunat când
ai spus că mă iubești?
Mă întreb dacă există o cale de rezolvare mai bună pentru
această încurcătură.
Da, poate că ar trebui să discutăm între patru ochi.
Haide în spate.
Ce naiba, Carl?
Vorbești serios? Spui "da" la orice?
Chiar dacă nu-ți place?
Nu, sigur că nu...
Uneori.
Bine, ce ușurare, pentru că am crezut că mințeai tot timpul.
Dar se întâmplă doar uneori. Este excelent.
Nu ai vrut să vii la spectacolul...
Nu ai vrut să facem sport împreună.
Nu ai vrut să călătorești cu mine.
Ba sigur că am vrut, asta a fost ideea mea.
Și când te-am întrebat dacă vrei să te muți cu mine
a însemnat foarte mult pentru mine
și vorbeam serios.
Nu știam la ce să mă aștept, dar credeam că tu,
ca un adult, vei cântări opțiunile.
Ai ezitat.
Ai vrut să spui "nu", dar nu ai putut, pentru că a trebuit să spui "da".
Asta nu este în întregime adevărat.
Cum să știu dacă ce-ai făcut
a fost din cauză că voiai sau pentru că respectai un legământ?
Adio, Carl.
Nu pot să cred că nu i-am spus că am fost căsătorit...
Am fost un idiot!
Știi ce-am făcut?
Mi-a cerut să mă mut cu ea și eu am ezitat.
A fost ca un "nu". Ar fi trebuit să spun "da" direct.
Așa s-a dus naibii totul.
Am încăIcat legământul.
Nu, poate lucrurile s-au dus naibii pentru că și spus "da"
la orice fără să gândești.
Nu din pricina unui legământ făcut cu tine însuți.
E un legământ important, făcut cu universul, omule.
Aici ești pe pământ, Carl,
poți judeca lucrurile individual
și să iei decizii valabile de la caz la caz.
Adică... ceea ce fac oamenii normali.
Da, e o idee bună, păstreaz-o.
Allison, stai.
Allison, putem vorbi o clipă?
Pleacă de lângă mine!
- Mai departe! - Da.
Carl...
Adio, Carl...
Îmi place acea mâncare.
Și mie.
Da?
Tu și cu mine semănăm destul de bine.
Sunt eu, din nou.
Mai precis, vorbesc despre 15-20%
și vom face acest lucru...
CARL APELEAZĂ
Bine, acum nu mai am controlul.
Acum zbori pe cont propriu.
Tare.
Nu există vreo senzație mai plăcută pe lume, nu-i așa?
Bună, Jake, Penelope, Rodrigo, Phillip, Zachary.
Aș dori să vă mulțumesc că ați venit
din simplul motiv că v-ați dorit sincer să faceți acest lucru.
Fără legătură cu asta, toți ceilalți se pot duce să sară de pe un pod.
Allison?
Nu, sunt Wes P, mare C!
Sun într-un moment nepotrivit?
Nu, nu, doar atârn pe-aici!
Bine, doar voiam să văd ce faci.
Să aflu cum te tratează cei de la Credite Corporative.
E mult mai tare decât să tratezi cu toate persoanele alea fizice, nu?
- Nu m-am prea gândit la asta. - Stai doar o secundă!
Wes?
- Mă auzi? - Adu mingea!
Ascultă, am o treabă pentru tine.
Închidem niște sucursale și vreau să le dai vestea directorilor.
Închideți sucursale?
Care?
Suntem spartani!
Bună, Norm.
Aveți trei mesaje.
Bună, Carl! Sunt Joe Hanssafam!
Sunt Norm! Am vrut doar să-ți amintesc de petrecerea de diseară.
Ne vedem acolo, prietene. Recepție. Terminat.
Carl, sunt Roonts, mulțumesc că mi-ai împrumutat mașina.
Poate vei observa că lipsește bara de protecție din față.
Nu-ți face griji, le-am dat asigurarea ta, se rezolvă treaba.
Și am lăsat un morman de rufe murdare în cameră.
Nu uita, fără înăIbitor!
Te iubesc.
Sunt Peter, sunt sigur că te descurci de minune,
dar am vrut să mă asigur că petrecerea lui Lucy mai are loc mâine seară.
Nu mi-ai confirmat în niciun fel.
Petrecere?
La naiba.
Bine, sună-mă.
- Bună... - Ce e?
Trebuie să vorbesc cu voi.
- Ce? - Intrați și vă voi explica totul.
Surpriză!
- Dumnezeule! - Petrecere plăcută!
Cum ai organizat așa ceva?
Am cerut doar niște favoruri, am aruncat cu banii...
Îmi place!
El e Clark, lucrează în domeniul fertilizantelor.
Lee...
Este un asistent medical.
Aduceți-i acestui om o băutură! N- a mai rămas mult!
- Tort? - Mulțumesc.
- John Goodman! - Nu, este Alec Baldwin.
Da...
L- ai nimerit.
Norm, mulțumesc că ai venit, omule.
Cum reziști?
Sunt bine, Carl... Știi tu,
iau fiecare zi așa cum vine.
Am un prieten pe care aș vrea să-I cunoști.
Soo-Mi, acesta este Norm.
Norm, aceasta este Soo-Mi.
Bună.
Pot să-ți spun Soo?
Da.
Dansezi?
Am dansat în competiții.
Privește asta!
Aceasta este interesantă!
Da, și este la jumătate de preț, deci...
E cea mai tare petrecere dată vreodată, omule!
- O meritați. - Ești bine?
- Da. - Tot nu te sună?
Nu...
Ce vei face?
Nu știu, cred că mă voi ține de program...
Voi spune "da" la totul.
Știu că sună prostesc,
dar poate toate lucrurile rele vor conduce la ceva bun.
Nu sună prostesc.
Ei bine, poate puțin.
Vrei să ieșim la cină mâine seară?
Da, dar nu pentru că trebuie s-o spun.
- Ce faci după? - Da...
Ce vrei?
Da...
- Așa de tare! - Doamne, și eu!
Numai la asta mă gândeam.
Bună, dragule.
Bună.
Tu trebuie să fii Tillie.
Cu siguranță am auzit multe despre tine.
Nu e frumos?
Te superi dacă mă ajuți puțin?
Sigur, da... Nicio problemă.
Haide, să mergem.
- Bună! - Bună, Carl...
Bună, Stephanie, ce este?
Poți veni la mine?
Ne-am certat rău și a plecat.
Ei bine... Lucrurile astea se rezolvă.
Nu, cred că de data asta s-a terminat.
- Da? - Poate așa trebuie să fie...
O parte din mine simte că ceva a fost neregulă de la început.
- Da? - Sunt atât de confuză...
Și eu sunt destul de confuz în acest moment.
- Stai cu mine diseară! - Steph...
Nu pot...
Îmi pare rău.
Ce spui?
Spun "nu".
Vorbești serios?
Dumnezeule!
Te rog...
Nici măcar n-am văzut zona interzisă.
Sunt aici de doar douăzeci de minute.
Îmi pare rău, amice, nu te pot ajuta.
Nu mă poți păsui și tu?
Nu, omule, nu, omule!
Ești imposibil!
Papagal...
Terrance, nu te speria!
Doamne, asistenta aia putea fi mai puțin subtilă de atât?
A venit în cameră și arăta ca... o femeie din spațiu.
Sunt sigur că a venit să vadă ce face Carl.
Legământul.
Ești bine, prietene?
Legământul se întoarce împotriva mea, omule.
- Începe din nou să spună prostii. - Nu sunt prostii.
Sunt.
El este.
Slavă Domnului!
Terrence, trebuie să rupi legământul. Mă ucide!
Înainte de toate, ce căutai în mașina mea?
Ți-am spus eu, trebuie să rupi legământul.
Nu există vreun legământ, nu a existat niciodată!
- Am spus-o doar așa. - Doar așa?
Trebuia să-ți spun ceva, erai dificil. Mă făceai de rușine în fața publicului.
Toată treaba cu "da" e o minciună gogonată?
Nu, nu știi cum s-o folosești, atâta tot.
Ba da. Am spus "da" la orice. Era și greu de înțeles...
Nu așa stă treaba. Poate că la început așa a fost, dar...
Era doar un mod de a începe.
Apoi spui "da" nu pentru că trebuie, nici pentru că așa e legământul...
Ci pentru că știi în inima ta că dorești să o spui.
Da.
Ai dreptate!
Are sens.
- Ți-am spus acest lucru. - Nu mi-ai spus.
- Am spus-o. - Nu chiar așa.
- Nu cu accentul lui, dar... - Mă rog.
Mulțumesc, Terrence. Îmi pare rău pentru mașina ta...
Și pentru capul tău.
- Cât e ceasul? - Cinci și patruzeci, dimineața.
Perfect.
I- am spus asta.
Ce mai contează?
Mă întind pe pat în caz că se întoarce asistenta.
- Trebuie să vă întoarceți în cameră! - Nu!
- Stai! - Prinde-mă!
Ce faci aici, Lee?
- Sunt asistent medical, îți amintești? - Corect...
Îmi împrumuți mașina?
Eu nu mai am mașină. Am un Ducati.
Mulțumită ție.
Ducati...
Ai mai mers cu așa ceva? E puternică!
Merg tot timpul pe scuterul lui Allison!
Nu e același lucru!
Ar trebui să fii tare atent. Aceste lucruri au multă...
forță.
Ce mai faci?
Vezi-ți de drum.
Poate-ar fi bine să te dai din drum!
- Ticălosule! - Îmi cer scuze.
Ce dobitoc!
Carl, ce faci aici?
Am vrut să-ți spun...
că nu vreau să locuiesc cu tine.
Mulțumesc. Cavaler în armură strălucitoare.
Haideți, oameni buni!
- Dar vreau să fim împreună! - Eu nu vreau!
Nici măcar nu te cunosc.
Nu am mințit în nimic din ce ți-am spus,
cu excepția părții cu mutatul împreună..
Asta îmi dă mari emoții, dar e normal. Este o decizie importantă.
Nu poți să te arunci la așa ceva fără să gândești.
Știu, cum faci tu cu absolut tot, spui "da", "da", "da"...
- cu fiecare ocazie. - Nu este adevărat.
- Poți spune "nu", dacă nu vrei. - Grozav, Carl.
De unde ai scos asta, din lecturile tale?
- Știu că filosofia are niște scăpări... - Așa crezi?
Mie nu mi se pare.
Dacă n-o făceam, nu te întâIneam niciodată!
Deoarece vechiul Carl nu se credea suficient de bun pentru nimeni.
Credeam că dacă aș spune "da" și m-aș apropia de oameni
mai devreme sau mai târziu ar afla că nu le sunt suficient.
Nu am crezut că aveam ceva de oferit.
Acum știu că am de oferit ceva imens.
Și vreau să împart asta cu tine.
- Te deranjează?... - Serios, omule.
Scuze. Părea interesant.
Și chiar dacă te întâIneam, nu te-aș fi invitat niciodată în oraș.
Erai exact opusul meu!
Ai făcut o groază de lucruri, ai prieteni,
ai cântat în trupe rock, ți-ai trăit viața!
- Nu te temi de nimic. - Chiar crezi asta?
Cine crezi că sunt eu? Mă tem de multe lucruri!
Și eu.
Atunci, haide să ne temem împreună.
Nu știu ce vrei să-ți spun.
Spune "da". Dar numai dacă vrei cu adevărat.
Poți să o faci mai repede? Am început să tremur.
Am observat.
Ei bine?
Probabil.
Haide.
Eu nu voi spune acel cuvânt.
"Probabil" e bine.
Îmi place "probabil".
Haide, Reggie!
Îmi pare rău, dar pensele nu mai sunt la modă.
Aveți ceva fără pense în față?
Soo-Mi, nu se mai poartă pensele!
Îți face"pachetul" să arate frumos!
Mulțumesc, băieți.
Asta este cea mai mare donație pe care am primit-o vreodată.
Cu plăcere, dar Carl a făcut ca toate astea să se întâmple.
- Ești un om bun, Carl. - Nu a fost mare lucru.
Știu o mulțime de oameni care sunt dispuși să doneze.
Spuneți-o de un milion de ori.
Spuneți-o de încă un milion de ori.
Și cuvântul pe care îI veți fi spus de două milioane de ori este...
Da!
Dumnezeule mare!